‎În episoadele anterioare din ‎Tu...
‎Mi se spune Beck.
‎Tu ești Joe?
‎Goldberg.
‎Lumea își găsește „alesul”. Cred în asta.
‎Am fost îndrăgostit odată. Candace. ‎Mi-a frânt inima, Beck.
‎Ar fi trebuit să-mi dau seama.
‎Dar nu ne dăm seama niciodată.
‎Proba A. Claudia. ‎Își crește singură copilul.
‎Crezi că știa că Ron e un netrebnic ‎când s-a îndrăgostit de el?
‎Ești un ciudat.
‎Nu te mai apropia de Paco,
‎altfel iau un cuțit și-ți scot ochii.
‎Băieții trebuie să se protejeze.
‎Trebuia să mă asigur ‎că nu ești periculoasă.
‎Trebuie să aflu cine ești cu adevărat.
‎- Ești deșteaptă. ‎- Drace!
‎Telefonul!
‎Cred că mi-a căzut la metrou.
‎Mai puțin când nu ești deloc. ‎Ca atunci când nu-ți blochezi telefonul.
‎Înseamnă că încă sunt conectat la tine.
‎Poate bem ceva împreună?
‎Sigur.
‎La naiba, poate-s doar ‎un nebun îndrăgostit. Mi se pare corect.
‎O să te ajut să ai viața pe care o meriți.
‎Ai gusturi dubioase ‎în materie de prieteni.
‎Omule, cred că...
‎Te îndrăgostești de cine nu trebuie.
‎La gard!
‎BECK - MESAJE TRIMISE
‎Te-ai culcat cu psihoterapeutul tău?
‎Da. Te-am înșelat.
‎Dar acum s-a terminat.
‎O să-ți facă și ție la fel, ‎mai devreme sau mai târziu.
‎Poate o să-ți facă ‎ce dracu' i-o fi făcut lui Candace.
‎Vreau să-mi spui ‎ce s-a întâmplat cu Candace.
‎De ce? Ce contează?
‎Nu există nicio dovadă ‎că s-ar fi dus în Italia.
‎N-are nimeni vești despre ea ‎de când a plecat.
‎Te cunosc.
‎O să-mi tot pui întrebări ‎până când fac ceva.
‎Ce dracu'?
‎Te sun mai târziu.
‎Iar acum, Beck, între mine și tine.
‎Joe! Joe!
‎CHARLES DICKENS - OPERE XXIII ‎PRIETENUL NOSTRU COMUN VOL. I
‎STRANIUL CAZ AL DOCTORULUI JEKYLL ‎ȘI AL DOMNULUI HYDE
‎O CAMERĂ SEPARATĂ
‎- Mișcă! ‎- Dle Mooney...
‎- Mișcă! ‎- Făceam ordine în raft.
‎Crezi că te pricepi mai bine decât mine?
‎Intră! Și rămâi acolo până înțelegi!
‎- Ce să înțeleg? ‎- Cine sunt eu pentru tine.
‎Joe!
‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Joe!
‎Sunt aici.
‎Joe...
‎de ce...
‎mă aflu aici?
‎E bine.
‎Vorbim. Spunem ce avem pe suflet.
‎- M-ai lovit! ‎- Îmi pare rău.
‎Beck, îmi pare rău.
‎Nu voiam să intri în panică.
‎Joe! Sunt închisă într-o cușcă de sticlă!
‎Temporar.
‎- Cât? ‎- Poftim?
‎Cât o să mă ții aici? ‎Dacă e doar temporar...
‎Sincer, nu m-am gândit și la asta.
‎Trebuie să știu ‎că pot avea încredere în tine.
‎Că o să vezi adevărul.
‎Despre ce adevăr vorbești?
‎Tot ce am făcut a fost pentru tine.
‎Chiar și asta?
‎Chiar și asta.
‎Vai, Doamne!
‎Mi-aș dori să știu ce gândești.
‎Spune-mi.
‎Ce e în cutie? Zi-mi.
‎Zi-mi că sunt nebună.
‎Zi-mi că nu l-ai ucis pe Benji.
‎Zi-mi că n-ai omorât-o pe Peach.
‎Dacă ai ști ce știu eu...
‎Drace, Beck, tocmai asta e! Habar n-ai.
‎Ți-am promis adevărul și o să ți-l ofer.
‎Stai, Joe! Nu pleca!
‎Nu plec. O să trecem peste asta.
‎Joe?
‎Joe! Nu! Joe!
‎A fost mai bine decât mă așteptam.
‎Știam că o să-ți fie frică.
‎De-aia am încercat ‎să te protejez de adevăr.
‎Acum trebuie să ne protejez pe noi ‎de restul lumii...
‎LYNN ‎CONSERVĂ DE VITĂ? N-AM MAI AUZIT
‎...până găsesc o soluție.
‎Cel mai bine e să nu se schimbe nimic.
‎ANNIKA ‎CE ZI CIUDATĂ
‎SCRIE-MI URGENT
‎Cât privește prietenele, ‎dispari din peisaj.
‎P.S. DE CE SCRIE LYNN DESPRE VITĂ?
‎Iar o adevărată detoxificare de internet ‎trebuie anunțată în gura mare.
‎O NOUĂ POSTARE ‎O FETIȚĂ CU PENIȚĂ
‎FEREȘTE-TE DE NECAZURI ‎CÂT SUNT PLECATĂ, AMERICA.
‎#SCRIU
‎Mă întorc repede. ‎Să nu intre nimeni la subsol
‎până nu termin o operație pe cord deschis ‎a unei ediții princeps Sylvia Plath.
‎Frumos! În ce stare e?
‎Fragilă. Foarte fragilă.
‎Dovezi. Doar de atât am nevoie ‎ca să-ți dovedesc că nu-s psihopat.
‎Sunt protectorul tău. O să vezi.
‎Să nu mai zic „n-aveți ce vedea aici”, ‎treceți mai departe.
‎E blocul meu. Ea e vecina mea, Claudia.
‎- Vecina? ‎- Da.
‎Deci îl știți pe nemernicul ‎care a lovit-o?
‎- Da, se numește Ron. ‎- Știu cine e.
‎El e. De ce nu e în mașina poliției?
‎Victima a insistat că a fost un accident.
‎Are un copil. Paco. Unde e?
‎N-am văzut niciun copil. Mai bine așa.
‎Joe, nu poți să mă lași aici!
‎Nu te las... Iartă-mă!
‎N-are sens să-ți explic ceva fără dovezi.
‎Gata cu secretele. Întreabă-mă orice.
‎Știm amândoi că Benji era un ticălos, da? ‎Dar nu știai...
‎că era un criminal. ‎A ucis un puști nevinovat.
‎O face pe mortul. Drace!
‎Nicio remușcare. Susțin în continuare ‎că era un sociopat periculos.
‎Periculos pentru tine. ‎Iar Peach era o obsedată.
‎Colecționa astea. De ani de zile.
‎Voia să te aibă, să te prindă în plasă, ‎să fii cățelușul ei.
‎Și ce s-a întâmplat când a dispărut?
‎Ai înflorit. Ți s-au publicat lucrările.
‎Înțeleg că ai fost șocată, ‎cu toate lucrurile astea îngrămădite...
‎Dar sunt doar amintiri, ‎precum o veche fotografie.
‎Sau ca atunci când dormeai cu tricoul meu.
‎Nu poate fi o nebunie. ‎Milioane de cântece vorbesc despre asta.
‎Știu că s-au întâmplat multe. ‎Și sunt îngrozit să-ți spun toate astea.
‎Dar să fim sinceri,
‎ai o viață mai frumoasă ‎de când m-ai cunoscut.
‎N-ai știut cum și de ce, până acum.
‎Beck, te iubesc.
‎Și, când iubești pe cineva, ‎sacrifici orice.
‎Viața lui Benji.
‎A trebuit să-i ard cadavrul.
‎Și Peach?
‎A încercat să mă omoare. ‎A fost autoapărare.
‎- A fost autoapărare... ‎- Doamne!
‎Nu, te rog!
‎- Te rog! ‎- Nu, nu, liniștește-te.
‎- Nu-mi face rău! ‎- Liniștește-te.
‎Nu înțelegi. Te rog să te calmezi.
‎- I-ai ucis! ‎- Beck!
‎- Ești un ucigaș! Dementule! ‎- Nu e adevărat.
‎- Nu te apropia de mine! ‎- Nu...
‎- Te rog să nu-mi faci rău. ‎- Nu înțelegi.
‎N-aș face rău persoanei iubite.
‎Spune-i-o lui Candace, nebunul dracului!
‎Nu mă asculți.
‎Ajutor!
‎Ajutați-mă, vă rog!
‎Bună dimineața.
‎- Pleacă! ‎- Doamne! E în regulă.
‎Ce voiai să-mi faci?
‎Ți-am aranjat locul să dormi mai comod.
‎Dormeai așa de adânc, ‎că nu voiam să te deranjez.
‎Ei bine...
‎m-ai deranjat.
‎Ți-am adus micul dejun.
‎Nu știu de ce, ‎dar găleata de pipi din apropriere...
‎mi-a tăiat pofta de mâncare.
‎Am golit-o.
‎Dacă tot nu crezi ‎câte pot face din dragoste.
‎Și nu vrei să refuzi ‎sendvișul cu avocado de la Dudley's.
‎Și cafeaua așa cum îți place ție.
‎Chiar mă întrebam la ce folosea aia.
‎A, da.
‎Mooney susține ‎că a făcut-o pentru tranzacții sigure.
‎Dar numai eu intram aici.
‎Am stat multă vreme aici ‎când eram mai tânăr.
‎Făceam tot felul de prostii. Iar Mooney...
‎El...
‎Era dl Miyagi al meu.
‎Dacă Miyagi ar fi fost ‎un gardian sovietic.
‎Cine sunt eu pentru tine?
‎- Ești un dobitoc. ‎- Da. Dar mai ai pe cineva?
‎Pe taică-tău, ‎care-și stingea țigările pe pielea ta?
‎Pe maică-ta, ‎care nu încerca să-l oprească?
‎Sau ți-e dor de căminul ăla infestat ‎și de cei care mi te-au adus în prag?
‎Nu-ți pasă de mine.
‎Locul ăsta ar putea fi salvarea ta.
‎Aici ești în siguranță...
‎înconjurat de marile opere ale umanității.
‎Unde ești obligat să absorbi...
‎...înțelepciunea oamenilor mai buni.
‎Beck, cușca asta a fost ‎un lucru bun pentru mine.
‎Sper să fie și pentru tine. ‎Uite: mașină de scris, hârtie.
‎Nicio distragere a atenției.
‎Bârlogul tradițional al scriitorului, ‎așa cum ți-ai dorit.
‎Îmi pare rău pentru tine, Joe.
‎Era milă? Scârbă? Empatie?
‎Beck, mă dau peste cap pentru tine.
‎Ar trebui măcar s-o recunoști.
‎Hei! Nici gând, puștiule. Uită-te la mine!
‎Ai înnebunit? Ce vrei să faci?
‎Ia-ți mâinile de pe el!
‎L-am prins pe pungașul ăsta ‎furând pistolul!
‎Bine. Nu e încărcat.
‎Ba e încărcat.
‎Mă ocup eu de el.
‎Ia loc. Nu e o jucărie.
‎- Știu. Nu-s fraier. ‎- Ba eu zic că ești.
‎Numai un tâmpit ar fi făcut așa ceva!
‎Știu de ce vrei o armă, Paco.
‎Și, dacă nu te împuști din greșeală,
‎în clipa în care tragi în Ron, ‎s-a zis cu viața ta.
‎Iar asta e definiția prostiei!
‎Iartă-mă.
‎Știu că am fost sever.
‎Ia cheia asta. Du-te acasă la mine. ‎E mai sigur.
‎Liniștește-te. Stai cât vrei. ‎Și discutăm mai târziu.
‎ANNIKA - BECK! MI-E DOR DE TINE. ‎TRIMITE UN SELFIE
‎Nu gândesc limpede și e vina ta.
‎Beck, n-avem prea mult timp la dispoziție.
‎Și încep să-mi pierd răbdarea.
‎Joe, unde ai fost?
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Să trecem direct la subiect. ‎Vreau să știu dacă Beck e bine.
‎- Cum adică? ‎- Ne-am certat. Nu mai știu nimic de ea.
‎S-a dus să scrie într-un loc retras.
‎Da.
‎Stai liniștit. ‎Nu ne răspunde nici nouă la mesaje.
‎- Bine. ‎- Voiam doar să știu că e bine.
‎- Da. ‎- Da.
‎De ce v-ați certat?
‎Am prins-o că mă înșela. ‎Cu psihoterapeutul.
‎- Nu se poate! ‎- Poftim?
‎- Vai de mine! ‎- Cu d-rul Nicky? Pe bune?
‎- Beck! ‎- Joe, îmi pare foarte rău.
‎- Da, și mie. ‎- Foarte rău.
‎- Nu știam. ‎- Mă gândeam s-o iert.
‎Dar n-a mai dat niciun semn de viață.
‎Stai. Când a scris, ‎a zis că e o izolare terapeutică.
‎- Doar nu crezi că... ‎- Păi, da.
‎Credeam că sunteți perfecți ‎unul pentru altul.
‎Nu mai știi în ce să crezi, înțelegi?
‎Chiar crezi că eram o pereche ideală?
‎Joe, o știu de mult pe Beck și...
‎n-am văzut-o niciodată atât de fericită.
‎Și cu picioarele pe pământ.
‎Cred că scoți la iveală ‎tot ce are ea mai bun.
‎Cred că și ea scoate la iveală ‎ce am eu mai bun.
‎Poate nu e așa de grav.
‎Poate chiar s-a izolat undeva să scrie.
‎Sau poate vrea să scape de detectivul ăla,
‎că n-are chef să vorbească despre Peach.
‎Ce detectiv?
‎Se pare că un Salinger ‎nu s-ar sinucide niciodată,
‎- ...potrivit familiei Salinger. ‎- Ce aiureală!
‎Au angajat un tip.
‎Ne tot pune întrebări mie și lui Lynn.
‎A folosit și termenul de „act criminal”. ‎Îți vine să crezi?
‎Joe, știm ce ai făcut. De ce te miri?
‎Nu pot termina ‎colțunașii ăștia chinezești. Îi vrei tu?
‎Bine.
‎Mulțumesc.
‎Îți recomand sosul ponzu. ‎Cel dulce-acrișor e prea acru.
‎O să rețin.
‎N-ai început să scrii.
‎Încă mai aștept ‎valul de inspirație promis.
‎Pari să fii puțin mai bine.
‎E relativ.
‎Da.
‎Azi l-am prins pe Paco ‎furând un pistol de la casa de marcat.
‎Poftim? De ce?
‎Claudia e la spital din cauza lui Ron.
‎Iar Paco... Am încercat să-i explic. ‎Cred că s-a înfuriat mai rău.
‎Ai iubita închisă într-o cușcă, ‎îți dă târcoale un detectiv particular...
‎și tu îți faci griji ‎pentru copilul vecinei.
‎Da. E o prostie.
‎Nu.
‎E frumos.
‎Joe,
‎știu...
‎că există o parte bună ‎în adâncul sufletului tău.
‎Joe?
‎Da?
‎Trebuie să fac pipi.
‎Nu, zi-mi că nu folosești
‎cartografia lui Henry Pelham ‎pe post de capac de veceu.
‎Îmi pare rău, n-am găsit niciun Dan Brown.
‎- Bine, o să... ‎- Joe?
‎Pot...
‎Pot să folosesc toaleta?
‎Te rog. E înjositor.
‎Poți să ai încredere în mine.
‎Mulțumesc, mulțumesc.
‎- Joe? ‎- Nu pot.
‎Îmi pare rău.
‎Joe.
‎Joe, te rog!
‎- Mă întorc repede. ‎- Fir-ar al dracului!
‎Ce proastă sunt!
‎M-am înșelat în tot acest timp.
‎Cum de nu mi-am dat seama de nimic?
‎Dacă e doar o închisoare pentru tine, ‎atunci vei fi doar o prizonieră.
‎În schimb, dacă realizezi ‎că e o ocazie de introspecție și progres,
‎voilà, avem un viitor împreună.
‎Zici că ești scriitoare. ‎Eu m-am îndrăgostit de o scriitoare.
‎Ar trebui să scrii.
‎Și acum ce-o să faci, Joe? ‎O să ejaculezi pe chiloții mei?
‎Sau trebuie să despici pe cineva ‎ca să ți se scoale?
‎Cum dracu' ai ajuns aici?
‎Ai o viață mai frumoasă ‎de când m-ai cunoscut.
‎N-ai știut cum și de ce.
‎Mă descrii pe mine ca pe un monstru
‎ce face rău oamenilor, ‎ce poate face chestii oribile.
‎„Te-nfășurai în basme ‎Ca-ntr-o pătură
‎Dar iubeai frigul
‎Frisoane reci când dezgropai ‎Cadavrele nevestelor lui Barbă-Albastră
‎Fiori mai dulci când Făt-Frumos
‎Condurul de cristal ți-l strecura ‎Pe picioruș
‎Perfectă potrivire
‎În curtea școlii, prințese adevărate ‎Pluteau pe lângă tine în adierea vântului
‎Ai văzut prăpastia ‎Dintre tine și fetele bogate
‎Și ai jurat să nu mai crezi ‎În basme
‎Dar poveștile-și aveau în tine rădăcini ‎Otrăvitor de adânci
‎Dacă Făt-Frumos chiar exista ‎Și dacă te putea salva
‎Aveai nevoie să fii salvată ‎De-atâta nedreptate
‎Dar când avea să vină?
‎Răspunsul era o cruntă nepăsare ‎A sutelor de clipe efemere
‎Rânjetul lui Stevie Smith ‎Când ți-a zis că ești o vacă
‎Mâna unchiului Jeff ce te-a ciupit de fund ‎De Ziua Recunoștinței
‎Mustrarea din ochii tatălui tău ‎Când i-ai spus ce s-a întâmplat
‎De la toți băieții ce se credeau bărbați ‎Primiți în trupul tău și-n inima ta
‎Ai învățat că n-ai ‎Acea magie ce transformă bestia-n prinț
‎Te-ai înconjurat ‎De fetele pe care nu le puteai suferi
‎Sperând să te molipsești de puterea lor ‎Și te-ai urât
‎Și ai scăzut mai mult în ochii tăi
‎Și-apoi, chiar când credeai ‎Că poți dispărea în neant
‎Te-a văzut el
‎Și ai știut în sinea ta ‎Că era prea frumos să fie adevărat
‎Dar te-ai lăsat dusă de val
‎Fiindcă el era primul ‎Care avea forța să te ridice
‎Acum, în castelul său, înțelegi
‎Făt-Frumos și Barbă-Albastră ‎Sunt unul și același
‎Și n-ai parte de un final fericit ‎Dacă nu-i iubești pe amândoi
‎Nu asta ai vrut?
‎Să fii iubită? ‎N-ai vrut tu să te încoroneze?
‎Nu asta ți-ai dorit? ‎Nu asta ți-ai dorit?
‎Spune că poți trăi așa
‎Spune că-l iubești ‎Spune mulțumesc
‎Spune orice, mai puțin adevărul
‎Dar dacă nu-l poți iubi și tu?”
‎Dacă nu ești tu aleasa?
‎Nu, nu e momentul să renunț la principii.
‎Trebuie să cred că iubirea învinge totul
‎și, dacă mă iubești și tu, ‎timpul le rezolvă pe toate.
‎Dar timpul nu e de partea noastră.
‎Nu vreau să mă gândesc ‎la ce s-ar putea întâmpla.
‎Nu-mi place să-ți scotocesc prin casă
‎după dovezi care m-ar putea acuza ‎de dispariția ta.
‎Începe să se împută treaba.
‎Fiindcă n-o mai fac pentru tine.
‎O fac pentru mine.
‎Și eu nu sunt un om egoist.
‎Ai zis că am o parte bună ‎„în adâncul sufletului”.
‎Sper să nu te superi ‎dacă-mi fac puțin timp s-o caut.
‎Claudia?
‎Joe, ce cauți aici?
‎Îl caut pe Paco. Ron e prin zonă?
‎Nu. Speram ca Paco ‎să te fi căutat pe tine.
‎Mi-am pierdut mobilul când...
‎Asistentele au sunat acasă, ‎dar nu răspunde nimeni.
‎Nu știi unde e fiul tău?
‎Doamne, Claudia!
‎E ușor să judeci, nu? Cine dracu' ești tu?
‎Sunt singurul om din oraș ‎căruia îi pasă de fiul tău.
‎De ce faci asta?
‎De ce ții cu cel care-ți face asta, ‎în loc să ții cu fiul tău?
‎Iar și iar? Ești mama lui.
‎Mamele ar trebui să-și apere fiii ‎de oameni ca el.
‎N-am nevoie să-mi vină un vecin îngrijorat
‎și să mă învinovățească ‎pentru că am luat bătaie.
‎Ron are relații. M-a amenințat.
‎Știi de ce nu pot să scap de el?
‎Dacă-i țin piept, îmi pierd băiatul.
‎Îmi pare rău, n-am știut.
‎Normal că n-ai știut.
‎Habar n-ai ce viață duc eu!
‎Nu se scriu cărți despre femei ca mine.
‎Nu i-ar trece nimănui prin cap.
‎Joe Goldberg?
‎Salut, dle detectiv.
‎Ne cunoaștem?
‎Salut! Lucrez pentru familia ‎lui Peach Salinger.
‎- Doar câteva întrebări. ‎- Desigur.
‎O cunoșteai bine pe Peach?
‎Mă întreabă, dar știe deja.
‎Nu foarte bine. De la fosta mea prietenă, ‎Guinevere Beck.
‎Dar m-a întristat mult moartea ei.
‎Ai fost în casa ei din Greenwich?
‎Unde a murit, nu-i așa? Nu, n-am fost. ‎Am auzit de la Beck.
‎Știu că Peach nu era în apele ei ‎cât au stat acolo.
‎Ar trebui să vorbești cu Beck.
‎Păi, am încercat să dau de ea.
‎Ne-am despărțit...
‎așa că nu mai ținem legătura.
‎Bănuiesc că ai găsit-o și pe Lynn, ‎prietena lui Beck.
‎Întreab-o pe ea.
‎Probabil că Beck a plecat din oraș, ‎să scrie. Are obiceiul ăsta.
‎Succes! Mi-a făcut plăcere.
‎Stai mult la ea acasă când nu e în oraș?
‎Drace!
‎Păi...
‎M-a văzut.
‎Am cheia. Nu, de fapt, o aveam.
‎Am dat-o înapoi aseară.
‎Să-mi fac griji? Mă urmărești?
‎Ți-a zis Beck ‎că o urmărea cineva pe Peach?
‎Da, știu... Îmi amintesc ‎incidentul ăla groaznic din Central Park.
‎Când a fost atacată Peach...
‎Dar eram convins ‎că fusese vorba de un furt.
‎Cred că individul ăla a intrat în casă ‎în ziua când a murit Peach.
‎Serios?
‎Am găsit un articol. Facem un test ADN.
‎Nu pot să cred.
‎Am uitat borcanul ăla nenorocit.
‎Dacă e așa, sper să-l găsești pe tip.
‎Trebuia să fac pe mine.
‎Să-mi spui dacă te pot ajuta.
‎Mersi, Joe. Sună-mă, te rog, ‎dacă ai vreo informație.
‎Bine.
‎Și urina conține ADN?
‎S-a făcut, Ross.
‎Am învățat un lucru în cușca aia, Beck:
‎să nu intru niciodată în panică.
‎Oricât ar fi de grav, ‎găsești un mod de a-ți păstra calmul.
‎Am fost prost să mă înfurii.
‎Am greșit, iar tu încerci să mă corectezi.
‎Știu că e greu de înțeles,
‎dar uneori facem lucruri dificile ‎de dragul cuiva.
‎Știu ce demoni te încearcă.
‎Mă încearcă și pe mine.
‎E nevoie de disciplină...
‎ca să-i învingi.
‎De-aia sunt așa de dur cu tine ‎și pretind perfecțiunea.
‎Iubirea pentru cărți. Respectul.
‎Încerc să-ți transmit un cod etic, ‎ca să nu ajungi ca tatăl tău.
‎Și, când greșesc, mă închizi.
‎Exact.
‎Fiindcă te iubesc.
‎Sper să fie suficient.
‎Bună!
‎Iartă-mă pentru reacție nebunească ‎de mai devreme.
‎Ce e de mâncare?
‎Ce s-a întâmplat?
‎Îl mai știi pe detectiv? ‎A trecut pe la mine.
‎Să-l fi văzut!
‎N-a crezut o iotă din ce i-am zis.
‎Nu-s un ucigaș.
‎N-am plănuit asta.
‎Dacă eram un monstru cu sânge-rece,
‎n-aș fi omis ceva ‎care să se răsfrângă apoi asupra mea.
‎Ce-ai omis?
‎Nu contează.
‎Sau contează, și-atunci o să afli, ‎căci voi merge la închisoare.
‎S-ar putea să obții ce vrei.
‎O să fiu închis pentru ceva ‎ce am făcut pentru tine.
‎Ți-ar plăcea, nu? ‎Asta e părerea ta despre mine.
‎Nu, nu e adevărat.
‎Nu ești un monstru, Joe. ‎Știu că am zis unele chestii...
‎Dar nu poți pretinde să gândesc limpede. ‎Uite ce situație!
‎Dacă vrei să știi,
‎nu te urăsc.
‎Încerc din greu să te înțeleg.
‎Poți să mă învinovățești că nu-mi e ușor?
‎Și Paco?
‎Ce e cu el?
‎Dacă te duci la închisoare, s-a zis cu el.
‎Crezi că asta vreau?
‎Doar pe tine te are!
‎Și mă gândesc la cei care n-au pe nimeni.
‎Joe, pentru Paco, da?
‎Hai să găsim o cale de ieșire, ca tu...
‎Ca noi să-i putem fi alături.
‎Claudia! Deschide ușa! Vreau doar...
‎Vreau doar să vorbim.
‎Lasă-mă să intru! Vreau doar...
‎Nemernicul dracului!
‎Paco.
‎Paco, vino încoace să vorbim.
‎Hai, Paco! Nu-ți fac niciun rău.
‎- Paco? ‎- Paco!
‎Treci încoace! Vreau să vorbim.
‎Paco, ieși de-acolo!
‎Ești mort.
‎Ron!
‎- Joe! ‎- Paco!
‎Uite ce trebuie să faci ‎ca să nu afle nimeni,
‎fiindcă nu ne vor crede
‎când le vom spune cum s-a întâmplat.
‎E sânge pe hol.
‎Spală-l cu apă și săpun, ‎și-apoi dă cu înălbitor pe pete.
‎Toarnă-l direct pe ele, da?
‎Asta o să ți se pară ciudat,
‎dar cred c-o să ne ajute s-o rezolvăm.
‎Vezi? Ăsta e telefonul lui Ron.
‎O să-i scriu mamei tale de pe el.
‎Poate chiar șefului ‎și prietenilor lui Ron.
‎Să creadă că e încă în viață.
‎Exact. O să continui s-o fac.
‎Între timp, o să scap cumva de el.
‎Tu nu trebuie decât să spui ‎că nu știi unde e.
‎Fir-ar!
‎Ron n-o să vă mai sperie ‎pe tine și pe mama ta.
‎Și îmi pare nespus de rău ‎că a trebuit să vezi așa ceva.
‎Dar s-a terminat.
‎Gata, pentru totdeauna.
‎Era un om rău.
‎Da.
‎Așa e.
‎Înseamnă că era corect să-l omori?
‎Uneori...
‎facem chestii rele ‎pentru cei pe care îi iubim.
‎Nu înseamnă că e corect, ‎ci că dragostea e mai importantă.
‎Du-te acasă!
‎Chiar cred asta, Beck. ‎Dragostea e mai importantă.
‎Dar lumea e un loc nemilos.
‎Dacă voi fi prins, ‎mă îndoiesc că juriul va gândi așa.
‎Dar tu?
‎Tu vei gândi așa?
‎Ai venit!
‎Ia citește, Joe.
‎O versiune în rimă albă ‎a poveștii tale cu d-rul Nicky?
‎Citește mai departe.
‎Ce e, mai exact?
‎E povestea a ceea ce s-a întâmplat
‎de când a început relația mea ‎cu psihoterapeutul.
‎Eram distrusă, ‎credulă și aveam nevoie de ajutor.
‎Iar el, deși eu habar n-aveam, ‎era un obsedat bolnav,
‎ce nu se dădea în lături de la nimic ‎ca să se apropie de mine.
‎Dacă treci la final, e partea
‎în care vorbesc despre cutia cu amintiri ‎pe care am găsit-o la Nicky.
‎Dovezi. Un borcan cu dinți.
‎Joe, nu înțelegi? Nicky e salvarea ta.
‎Salvarea noastră.
‎E perfect.
‎Acum înțeleg.
‎- Ce înțelegi? ‎- Pe tine.
‎Ai făcut totul... pentru mine.
‎Nu m-a iubit nimeni niciodată ‎așa cum mă iubești tu.
‎Mi-ai dat totul.
‎Lasă-mă să-ți dau și eu ceva.
‎Vorbesc serios. Chiar înțeleg.
‎Mi-a fost frică. Aș fi putut să fac...
‎o mare prostie când am găsit cutia.
‎Dar locul ăsta...
‎mi-a permis să mă gândesc mai bine.
‎Te-am rănit. Te-am speriat.
‎Înțeleg dacă mă urăști.
‎De fapt, te iubesc.
‎Mai mult ca niciodată.
‎Și pot să aștept până ești pregătit. ‎Nu e chiar așa de rău aici.
‎Ai grijă de mine.
‎Și n-a avut nimeni grijă de mine ‎până acum.
‎Nu ca tine.
‎Asta mi-am dorit întotdeauna.
‎Când ești pregătit, ‎putem divulga povestea mea
‎și apoi putem pleca undeva, ‎s-o luăm de la capăt...
‎Și mai departe nu mai știu.
‎Dar, Joe...
‎știu că sunt mai bună cu tine ‎decât fără tine.
‎Beck.
‎Dacă ai fi aici, ‎acum ar fi momentul sărutului,
‎cu muzica ce se intensifică...
‎Dar știu...
‎că încă n-ai destulă încredere în mine.
‎Înțeleg.
‎Suntem nebuni.
‎Beck!
‎Stai, stai! Știu că ești furioasă. Știu.
‎Habar n-ai cum sunt, psihopat nenorocit!
‎Știam eu că era prea frumos ‎să fie adevărat.
‎Ce anume, cuvintele frumoase ‎pe care ți le spuneam din cușcă?
‎Tu chiar crezi ‎că toate astea sunt justificate.
‎Sunt.
‎Ești nebun.
‎Crezi că tu ai făcut niște chestii urâte, ‎eu, la fel,
‎și suntem chit?
‎Da, am mințit, te-am înșelat, ‎dar nu te-am urmărit,
‎nu te-am lovit, n-am ucis pe nimeni. ‎N-am făcut toate astea!
‎Nu există nicio limită ‎pe care n-aș depăși-o pentru tine.
‎Nu ți-am cerut să mă salvezi.
‎Ba da. Aveai o viață devastată.
‎Dar era viața mea.
‎Și n-aveam nevoie de un sociopat ‎pe un cal alb să pustiască totul în cale.
‎Ce ți-a dat acest drept? ‎Credeai că o să-ți fiu recunoscătoare?
‎Tu...
‎ești acela.
‎Tu ești lucrul rău.
‎Pe tine ar fi trebuit să te omori.
‎Dă-mi drumul și hai să vorbim.
‎Știi ce cred? Cred că a fost doar o scuză.
‎O scuză să te insinuezi în viața fetelor
‎și să le violezi intimitatea.
‎Cred că-ți place. Puterea.
‎- Îți place! ‎- Nu.
‎- Nu-mi place. ‎- Cred că asta...
‎a fost scuza perfectă ‎ca să-i elimini pe cei ca Benji și Peach,
‎care te-au privit mereu de sus, ‎pe tine și viața ta de rahat.
‎- Dar tu... ‎- Nu.
‎Nu ești special.
‎Ești distrus.
‎Nu te-aș putea iubi vreodată.
‎Putrezește acolo, dobitoc psihopat!
‎O să-ți petreci restul vieții ‎la închisoare.
‎Joe?
‎Ajutor!
‎Paco, slavă cerului! Am nevoie de ajutor. ‎Deschide imediat ușa.
‎Joe e la subsol. A înnebunit.
‎Joe?
‎Paco, a ucis oameni. ‎Și o să mă omoare și pe mine.
‎Deschide imediat ușa!
‎Paco, deschide ușa! Deschide-o, te rog!
‎Te rog! Paco, nu!
‎Nu!
‎Cheile.
‎Când mă închidea Mooney, ‎am învățat o lecție.
‎Să ascund o cheie de rezervă, ‎să pot ieși din cușca aia.
‎- Nu voiam să iasă așa, Beck. ‎- Știu.
‎Știu.
‎Închide-mă la loc.
‎S-au vândut în prostie.
‎E adevărat că a lucrat aici?
‎Da, am cunoscut-o bine.
‎Îmi pare rău. Ce tragedie!
‎E ciudat când moare cineva
‎și nu poți deloc să uiți, ‎fiindcă apare peste tot la știri.
‎Lectură plăcută! ‎Era o scriitoare foarte bună.
‎Chiar erai, Beck.
‎Mi-e tare dor de tine.
‎Au fost patru luni ciudate. ‎A trebuit să fac multe pentru tine.
‎ACTUALIZARE - GUINEVERE BECK ‎E ÎN NEW ROCHELLE, NEW YORK
‎O VIZITĂ NEAȘTEPTATĂ LA O PRIETENĂ!
‎Tu ai scris povestea. Eu i-am dat viață.
‎Povestea era perfectă, ‎așa că au crezut-o cu toții.
‎Uitați-l!
‎Domnule doctor! ‎De ce ați omorât-o pe Guinevere Beck?
‎Da, avea o relație cu psihoterapeutul.
‎Nemernicul...
‎Prietena noastră, Peach Salinger, ‎i-a spus să nu se mai ducă la el.
‎Psihopatul ăla o fi ucis-o și pe Peach?
‎Am primit manuscrisul prin poștă. ‎A fost ciudată, dar de departe
‎cea mai zguduitoare proză ‎de la Zadie încoace.
‎A fost și cea mai înfricoșătoare,
‎fiindcă am înțeles
‎că Beck ne revela ‎propria ucidere iminentă.
‎Atunci am știut.
‎A trebuit s-o arăt imediat agentei mele.
‎Da, poate n-au fost chiar toți convinși.
‎Aiurea!
‎Dar știi ceva? Nu contează. ‎Dovezile au fost copleșitoare.
‎Datorită trudei tale...
‎și a trudei mele.
‎A fost ultimul lucru ‎pe care l-am făcut împreună.
‎Până la urmă, n-ai putut să mă iubești.
‎Acum m-am resemnat,
‎fiindcă te-am iubit eu ‎cât am putut de mult.
‎Și ți-am dat ce-ți doreai. ‎De-aia mă simt bine.
‎Te-am ajutat să devii scriitoare, ‎așa cum îți doreai.
‎Povestea odioasă a d-rului Nicky ‎a fost firul narativ,
‎dar am alcătuit acel manuscris
‎din toate paginile tale gata de tipar.
‎Cartea e a ta, Beck, ‎și te-a făcut celebră.
‎Păcat că nu ești aici să vezi.
‎Dar știu că ai fi fericită.
‎Așadar, California...
‎Grozav!
‎Ai și slujbă. O să-i placă lui Paco acolo.
‎Așa cred. E mereu vreme bună.
‎Și Ron?
‎A dispărut complet. Nu înțeleg.
‎Dar știa toată lumea că avea probleme.
‎Avea datorii la jocuri. Cine știe? ‎Mai bine așa.
‎Știu că n-am fost mereu amabilă cu tine,
‎dar îți mulțumesc ‎că ai fost mereu bun cu fiul meu.
‎Nu contează. Serios.
‎Vă las să vă luați rămas-bun.
‎Pac.
‎O să-mi fie dor de tine.
‎Și mie.
‎Să știi că e normal ‎ca lucrurile să meargă rău uneori.
‎Dar tot poți să fii un om bun.
‎Și să ai o viață frumoasă. ‎Asta îmi doresc pentru tine.
‎E bine ce faci. O iei de la capăt.
‎O să lași în urmă tot ce-a fost urât.
‎Da.
‎S-o faci și tu.
‎Încerc. Chiar încerc.
‎Dar recunosc că mi-e tot mai greu ‎să trăiesc cu inima frântă.
‎Și sunt zile când nu mai cred în iubire.
‎Îmi spun că trebuie ‎să-mi las inima deschisă,
‎că, totuși, m-am înșelat în privința ta.
‎Toate relațiile ne dau ‎câte o lecție dură, nu?
‎Asta e menirea lor.
‎Să ne pregătească pentru ziua ‎când va intra pe ușă aleasa,
‎care ne va iubi cu adevărat...
‎și pe care o vom iubi cu adevărat.
‎Păi...
‎Bună!
‎Cine ești?
‎Porți glugă. ‎Nu vrei să se uite lumea la tine.
‎Dar îți dezvelești picioarele. ‎Îți place puțină atenție.
‎Bine, m-ai prins în plasă.
‎Bună, iepuraș!
‎- Candace, ești... ‎- În viață.
‎Da.
‎Cred că avem de discutat ‎despre niște chestiuni neterminate.
‎Subtitrarea: Aurelia Costache