EN NETFLIX-SERIE
Jeg har alltid trodd på Den ene.
At det finnes noen der ute for meg. Den perfekte partner, en sjelevenn.
For Den ene gjør jeg alt.
Jeg har hatt mye hjertesorg.
Måtte du råtne der, ditt psykopatiske rasshøl.
Og jeg har ikke bare hatt det lett.
Hva har du gjort?
GRUPPEHJEM FOR GUTTER
Men alt det føltes verdt det da jeg traff Love Quinn.
Jeg ulver deg.
Jeg elsket henne.
Jeg omfavnet hele henne, selv det vanskelige.
Du måtte bare beskytte broren din, og det klarte du ikke.
Men jeg tok feil av Love.
Finn en by. Jeg skal hjelpe deg å få leg.
-Jeg skal sende deg penger. -Dra til helvete.
Men det var for sent.
Vi kan være sammen nå.
Jeg tror ikke det.
-Altfor sent. -Nei, jeg er gravid!
Og så innså jeg hvem jeg virkelig måtte beskytte.
Datteren vår.
For henne flyttet jeg til en sjelløs, rik forstad til San Francisco.
For henne ville jeg gifte meg med monsteret, moren.
For henne låser jeg meg i dette fengselet.
Jeg vet ikke om vi kan komme oss vekk.
Men det finnes en del av den gamle meg jeg ikke blir kvitt.
Jeg tror fortsatt på Den ene.
At den rette for meg finnes der ute.
Jeg har aldri tenkt på hva som skjer etter gutten får jenta.
Fordi det vet vi:
"De levde lykkelig alle sine dager."
Skjermen svartner, rulleteksten kommer.
Jeg burde stilt flere spørsmål.
Fordi jeg har vært i noen fæle situasjoner, men dette?
Jeg skulle gjerne visst hvordan det endte.
Joe.
Det er din tur.
Du må kutte navlestrengen.
Men jeg har funnet fram i mørket før. Det må jeg nå også.
For å beskytte datteren min.
Gratulerer, pappa. Det er en gutt.
-Det er en gutt? -Hei.
-Jeg er føkka.
Og det er han også.
-Forsiktig. -Hva heter så den fremtidige presidenten?
-Henry. -Og mellomnavnet?
Forty Quinn-Goldberg.
-De sa vi skulle ha ei jente. -Han var nok bare sjenert.
-Holdt juvelene skjult. -Karma. Gud skyldte oss en gutt.
Som jeg sa, føkka.
Nå som barnet er her, føles livet i forstaden mer logisk.
Vi flyttet til Madre Linda fordi skolene er bedre her.
Når tåken letter i Nord-California, kan du se mange kilometer.
Kilometere med nysgjerrige naboer som skuler på oss bak hageutstyret.
Men det er det tryggeste nabolaget i California.
Hvem selger vel ikke sjelen for det?
Vi har alt. Så han har alt.
Den perfekte familien, finansiert med blodpenger.
Vi ville klare oss selv.
Men man inngår kompromiss når det er for dem.
-Velkommen hjem, Forty. -Kan vi bruke det ekte navnet hans?
Vi er en familie.
Meg, en gutt og moren hans, som vanligvis er herlig,
men av og til dreper folk med hendene sine. Hva kan gå galt?
Vi har så vidt vært utenfor døren siden vi kom hjem fra sykehuset.
Jeg trodde å være forelder ville bli som et essay av Nicholson Baker:
Små øyeblikk som ble gjort store.
Ja.
Eller som en roman av Louisa May Alcott:
Mye jobb, men givende. Edelt arbeid.
-Skynd deg. -Ok.
Men foreldrelivet er Groundhog Day slik Jean-Paul Sartre ville skrevet det.
Joe.
Trass i at jeg lever i en gresk myte om å dytte en babybæsj opp en bakke,
er behovet for å beskytte ufattelig.
Jeg kjenner det i margen. Jeg gjør hva som helst for ham.
"Jeg tenkte på hva Gatsby følte da han så lyset på Daisys brygge.
Han hadde jobbet hardt for denne plenen…"
Det går bra.
Men jeg føler ikke et bånd.
Jo mer jeg prøver å knytte bånd, desto mer gråter han.
Han vet at noe mangler.
-Går det bra? -Ja.
"Ja" er kode for "brystvortene blør, hormonene svinger vilt,
jeg har ikke sovet på et halvt år, og har ikke bearbeidet min brors død."
Jeg er her. Hvor er gullgutten min? Se hva Glamma har med til Forty.
Bestemor Dottie har heller ikke bearbeidet Fortys død og bor nå en halvtime unna.
Mamma, han heter Henry.
Det lukter som Henry trenger ny bleie.
Jeg kan gjøre det, hvis du kan ta bilder av det for meg.
-Ok. -Men hun deler sorgen sin på Instagram.
Og sjamanen hennes har bekreftet at Henry er Forty, reinkarnert.
Gitt hvor glad han er når hun er her,
og hvor lite glad han er med meg, så har kanskje sjamanen rett.
Jeg har i det minste en liten rest av det forrige livet mitt.
Det finnes ingen bokhandel her, men jeg fant kjøpere på nettet.
Og jeg sender overskuddet til Ellie, når jeg hører fra henne.
Når vi en sjelden gang går ut, så begynner Forty…
Nei, Henry, å gråte før vi får kaffen i hendene.
Tvillingene mine var helt fikserte på munnstimulering.
Jeg heter Sherry.
Det vil si, småberømte mamma-influenser Sherry Conrad.
Bloggen, podkasten og merkevaren hennes, Hjerteformede feilsteg…
Jeg spyr. …er et mekka for ren overlegenhet
fremstilt som lært visdom.
-Jeg heter Love. -Quinn-Goldberg?
-Og det er Joe? -Ja.
Og denne kjekkasen er Forty?
-Henry. -Tenk at ikke vi har hilst før.
Sånn er det når man har en nyfødt.
Det skjønner jeg godt. Jeg er bare glad vi endelig har møttes.
Vi må ta en kaffe en dag, Love. Jeg skal fortelle alt jeg vet.
Det toneleiet, varmt med en undertone av nedlatenhet.
-Du gjør en kjempebra jobb. -Takk, ha det.
Som om jeg trenger anerkjennelse fra henne?
Jeg ville stikke henne i øyet. Kom.
Greia med å holde et spedbarn i live,
er at man ikke kan ta seg råd til å tenke på hvem du er i krigen med.
Jeg er der med en kvinne som spøker om å stikke noen i øyet,
men er i stand til å gjøre det.
-Lyst på? -Takk.
Jeg nekter å tenke på hvem Love er, hva hun er.
Min jobb er å være en bra mann, så jeg kan være en bra far.
Natalie! Hei.
Jeg forstår ikke hva problemet hennes er.
-Hvem da? -Naboen vår, Natalie.
Vi har ikke fått innflyttingsgave eller noe til Forty.
Henry. Ja, du har rett. Hun virker litt rar.
-Kysset jeg deg feil, eller…? -Nei, jeg er bare sliten.
Det er bare rot overalt. Og Sherry sa rett ut at jeg ikke er flink.
Hun er en idiot. Gå og legg deg. Jeg skal ordne opp her og passe på ham.
Og så begynner han igjen. Hver gang jeg tar på ham.
Bare la meg gjøre det. Joe.
Det går fint.
Kom her. Kom igjen.
Så, så.
Hvorfor liker ikke barnet mitt meg?
Babyer vet når du ikke legger hjertet ditt i det.
-Hva…? -Unnskyld, det er noe jeg innbiller meg.
FRILUFTSLIV
SJELEVENNER MED STELLEVESKER
Dra til helvete.
Love har rett. Jeg legger ikke hjertet i dette.
Fordi du har jo stjålet det.
Love?
Du? Vi har lite bleier igjen. Straks tilbake.
Det er du som gjør at jeg overlever denne fengselsstraffen.
Det grønne lyset på bryggen.
Du føler det samme som meg.
Hei, nabo.
Jeg vil ikke at det skal skje her, slik. Jeg vil ta deg i luksus.
-Det går fint i bilen. Kyss meg. -Leste du tankene mine?
-Hei, nabo. -Hei, Natalie.
Du er nok overtrøtt. Jeg hører babyen gråter i ett.
Nei, ikke sånn. Babyer gråter.
Jeg forstår hvorfor du sover utenfor butikken.
Her. Jeg ville spare deg turen.
Du har sett på meg også.
-Takk. -Én ting til.
Ikke tro på det pisset om at amming forhindrer graviditet.
Søstera mi ble gravid med en gang. Venner advarer andre venner.
Flørter du med meg?
Jo da, kondomgreia kunne være en spøk fra en nabo
som liker å tulle litt.
Bare vennlig. Men veldig vennlig, da.
Selv så spennende det er, må jeg passe meg.
Jeg kan ikke bare spasere ut av spindelvevet. Edderkoppen har barnet mitt.
Og helt ærlig? Jeg har…
…tatt feil før.
Tar jeg feil av deg? Hvem er du?
Hvor skal du? Flott. Gi Henry mat.
Jeg ble sliten av å gå opp ti trappetrinn. Jeg må trene.
Helvete.
Med Henry minnes jeg på to ting:
Én, han hater meg.
To, jeg må beskytte ham mot det som skjedde med meg.
Joey!
-Hvor er mammaen din nå? -Løp, din lille pyse!
-Smak på dette.
-Hva er du redd for? -Ta ham!
Kom igjen, Joey!
Åpn døren.
-Raring! -Du fortjener bank.
-Gutter! Hva foregår her? -Lærer! Løp!
Gutter! Hva har dere...?
Hei. Joe, slipp meg inn. Det er meg.
Går det bra? Hvorfor gjør du dette mot deg selv?
-De gjør det. -Du ypper til det.
-Ikke si at moren din kommer tilbake. -Hun skal det.
Hvis hun brydde seg, ville du vært her?
-Du forstår ikke. -Greit. Men slutt å si noe om det.
Vi andre prøver å takle at ingen vil ha oss, ok?
Innse det. Da foreldrene våre ga oss bort, kastet de oss i søpla for godt.
Natalie! Herregud, så fint det er!
Hvem er du?
På overflaten, en flink eiendomsmegler.
Du vil gjøre ting penere.
Du sluttet å studere da du traff mannen din,
teknologientreprenør Matthew Engler,
som det er vanskelig å finne ut noe om, med mindre jeg vil høre på PR-folkene
som har finpusset alt som står om ham.
Var det dette du ville?
Å gifte deg med noen som er eldre og aldri hjemme,
mens du selger hjem til rikinger
og henter tøyet hans på renseri? Er det kjærlighet?
Elsker du ham? Lengter du etter noe dypere? Noe ekte?
Slik som meg.
-Jeg tror noen… Liksom, jeg tror… -Love Quinn! Kom hit.
-Hei. -Dette er Kiki og Andrew.
-Hei. -Hyggelig.
Loves herlige gutt er syv måneder.
-Ja. -Jeg savner den alderen.
Jada, jada. Love, jeg er så glad du kom på trening.
-Det var så tøft. -Jeg vet det.
Den timen er for skikkelig trente folk, men du blir vant til det.
-Jeg måtte ta av mye mammafett. -Jeg også. Gjett om.
-Mye verre enn deg. -Ja, tro meg.
Er det bare meg, eller kaller dere meg feit?
-Nei, nei. -Nei, nei.
Hvorfor skulle det være nedlatende? Skjønnhet handler ikke om størrelse.
-Kom og drikk latte med oss. -Sikker?
-Ok. Jeg tar gjerne en kaffe. -Flott.
Flott! Nå er vi en gruppe.
Jeg har ikke løst mysteriet deg,
men jeg vet én ting: Det var riktig å bli fascinert av deg.
MADRE LINDA BIBLIOTEK
Dette sier mye om deg.
Jeg visste ikke at det var et bibliotek her engang.
Biblioteker representerer det beste av sivilisasjonen:
Egalitær tilgang på kunnskap. Det er det som skiller oss fra apene.
Men det gjør fysisk vondt å se i hvor dårlig stand bøkene er.
Mooney sa at måten vi behandler bøker på viser hvilken skjebne som venter oss.
Ser du nok ødelagte innbindinger, vet du at Roma snart står i brann.
Men det er fortsatt noe å kjempe for i denne grusomme verdenen.
Hva heter han?
-Henry. -Jeg hadde en kjæreste som het det.
-Henryer er flotte. -Henry sier takk. Vi må gå.
Vanskelig å være usynlig med en slik damemagnet på brystet.
The Fifth Season, Flink pike, Seabiscuit.
Ok, jeg skjønner ingenting. Hvorfor dem?
Hvem er du?
Å, Henry, ok.
Ja, det går bra.
-Hei. -Skal du løpe etter henne,
-eller trenger du hjelp til noe? -Ja.
-Jeg vil gjerne søke om lånekort. -Da er du på rett sted.
Fint.
Fyll ut dette.
Vi har en fin barneavdeling i hjørnet.
Og du kan ta den med deg hjem.
Natalie valgte den for deg.
NATTENS ØMHET
Du flørter med meg.
Takk.
Når de begynner å krype, er det et under at de overlever.
Jeg er så heldig at jeg har tre barnepiker.
Det er dobbelt så vilt med tvillinger.
Det er derfor jeg skriver, for å dele.
Så andre ikke begår samme feil som meg.
Ja. Hva heter bloggen din?
Hjerteformede feiltrinn.
-Har du ikke lest den? -Nei.
Hun er den første mamma-influenser.
-Ikke vær blyg. -Det er gøy.
Det lar meg være hjemme med barna. Hva jobber du med?
Jeg pleide… Jeg er utdannet baker.
Ja, og jeg…
Jeg har hatt lite tid siden han ble født.
Jobben din er å knytte bånd med babyen din, og mannen din.
Lett for deg å si. Har vaginaen din tatt seg inn igjen?
-Du gjør henne flau. -Ikke vær en vagina-fob.
Skulle ønske noen ville sagt det til meg. Sex er vanskelig å begynne med igjen.
Men å være intime sammen? Kjempeviktig.
Endorfiner, oksytocin, det er bra for brystmelken.
Om du ikke har orgasmer,
er ikke brystmelken god nok for ditt barns voksende hjerne.
-Vi har full kontroll på det, så… -Da så.
Nattens ømhet anses som Fitzgeralds mørkeste bok.
Den handler om ekteskap og utroskap. Invitasjon eller advarsel?
-Jeg fikk endelig lagt ham. -Så bra.
Og til deg har jeg…
…pain au chocolat.
Ikke misforstå. Dette er ikke et tysk eventyr
hvor heksa holder meg innelåst til hun skal spise meg.
Love er snill, gavmild.
Jeg forelsket meg i en versjon av henne.
Hva synes du?
-Den er helt grei. -Nettopp. Byens beste bakeri?
Dårlige flak. For søtt.
-De brukte ikke fransk smør. -Ja, bannlys dem. Halshugg dem. Ferdig.
-Hei. -Hei.
Forstyrrer jeg deg i lesingen?
-Nei. -Det virker sånn.
-Kom tilbake, Love. -Faen.
-Bli her. -Hvorfor det?
-Hvorfor vil du aldri snakke? -Vi snakker.
Du er alltid distrahert.
-Nei. -Kan du ikke bare si det?
Jeg kan gå.
Jeg tar ham med til bestemoren.
-Love. -Nei, ikke tenk på det. Nyt stillheten.
Hvor er du?
UKJENT NUMMER
-Hallo? -Hei, nabo. Lyst på en drink?
-Hvordan fikk du nummeret mitt? -Mannen min jobber med teknologi.
Men ikke personvernsbrytende teknologi.
Hvorfor er du nervøs? Har du en fortid å skjule?
Nei, jeg er ikke bekymret for meg selv, men for sivilisasjonens fremtid.
Det toget har kjørt.
Jeg burde nok advare deg. Det finnes ikke privatliv i Madre Linda.
Her inkludert. Ser du?
Alle kameraene vi har hjemme.
Det her ute er ødelagt. Det er derfor jeg er her så mye.
Det er det eneste stedet i byen jeg ikke føler meg iakttatt.
Klikk, klikk. Sånn.
Du vil være alene?
Det er jo ikke ekte privatliv. Matthew ser jo at jeg slo dem av.
Det er rart. Jeg husker ikke at jeg festet halsbåndet, det bare…
…havnet rundt halsen på meg.
Du er også fanget.
Ekteskap er vel ikke skapt for hemmeligheter.
Eller folk er ikke skapt for ekteskap.
Bli med. Jeg trenger en drink til.
Skål for nye venner.
"Som ofte koser seg mer enn gamle venner."
Du fikk boken min.
Å, helvete.
Her. Går det bra? Kan jeg se?
Bare legg press på det, så stopper det nok å blø.
-Har du førstehjelpsskrin? -Ja.
Det føles rett å passe på deg.
Sånn. Jeg tror du overlever.
-Gjør det vondt? -Mer vin fikser det.
-Du føler det vel også? -Hva da?
Den følelsen når du blir sammen med noen nye.
Spenningen, mulighetene… Jeg skulle ønske jeg kunne tappe det.
Det er det beste på jord.
Jeg føler det.
Jeg trodde den ville vare med Matthew.
Tror du den forsvinner for alle?
Jeg tror at hvis det er rett, så blir den værende.
Hvor lenge varte den for deg og Love?
Det er vanskelig å si.
Jeg visste ikke hvordan hun egentlig var da jeg forelsket meg.
-Jeg vet hvordan det er. -Jeg ble revet med. Så var det for sent.
-Jeg kunne ikke gå fra henne. -Folk gjør det hele tiden.
Ikke med Love.
Datteren vår… Vi trodde vi skulle få jente. Uansett…
Jeg sitter i det nå, med Love.
Gjør du?
Barn er ikke håndjern. Matthew har en stesønn.
-Vi ser lite til ham. -Så fælt, for ungen.
Faktisk går det fint. Vet du hvorfor?
Folk er lykkeligere når ikke de lyver for seg selv, og alle andre.
Så hvorfor er du her?
Jeg kan ikke forlate ham heller. Jeg kan ikke gjøre det mot ham.
Selv om jeg må bli i denne...
...jævla skjærsilden à la Dwell Magazine og Twilight Zone for alltid.
Er det så ille her?
Hvis ikke du passer deg,
kommer du til å bry deg om privatskoler,
aksjeporteføljer, og begynne å lese på Kindle.
Faen.
Vil du se leserommet mitt?
Vi har alltid hatt separate rom.
Jeg er søvnløs. Og en rotekopp.
Plutselig virker alt så ekte.
Jeg er gift, men med feil person. Hva om du er den rette?
Du, hvor ble du av? Ikke tenk så mye.
Kom hit.
Nei. Ektemann, far. Jeg kan ikke.
Unnskyld. Jeg har gitt deg feil inntrykk.
-Jeg tror ikke det. -Jo.
Jeg vil bare være venner.
Helvete.
Nei, aldri igjen. Jeg lovet meg selv å gjøre dette riktig.
Love. Hei, jeg trodde…?
Jeg kjørte dit,
og så tenkte jeg på å treffe mamma og kjøpte is istedenfor.
Går det bra? Du ser litt rød ut.
Jeg tok en drink med naboen. Du har rett, hun er gal.
Hør, jeg beklager at jeg stakk. Jeg bare…
Jeg tenkte på ekteskapsløftene våre.
Ja. De vi skrev på gatekjøkkenposene på vei til tinghuset.
Du sa du alltid ville dele en munnfull av bakevaren din med meg.
Det er så raust.
-Jeg er raus. -Ja, og jeg er en drittsekk.
-Nei, det er du ikke. -Jo. Og det har vært så sykt.
Og jeg tenkte på den munnfullen.
Og du ble sulten?
-Ja. -Jeg også.
Den følelsen du vil tappe, den kan visst komme tilbake.
Kanskje det var dette vi så etter hos hverandre, Natalie.
En vei tilbake til Love.
Kanskje, takket være deg, kan jeg få dette til å funke.
Jeg burde sagt nei til Sherry.
Jeg tror ikke hun er typen man sier nei til. Det går fint.
Jeg har deg... og pai.
-Quinn-Goldbergs. Stig på. -Her, vær så god.
-Den er glutenfri. -Flott.
Sherry måtte legge ut en beklagelse i august 2020 da det kom frem
at hun hadde en diger fest mens alle andre satt hjemme med håndsprit.
Hele nabolaget hadde visstnok fått samme vaksine
som dronningen av England og var immune mot covid.
Jeg tror ikke på konspirasjoner, utenom fordelene ved å være rik.
De er sanne. Tro meg, jeg er gift med Quinn.
Gå og drikk litt Pinot. De er fra vingården til en venn.
De 3-D-printer vinfatene sine.
Hei.
Takk.
Det er Kiki og mannen hennes, Brandon.
Og der er Andrew, med advokatmannen sin.
-Jeg husker ikke hva han heter. -Jackson.
-Andrew, Jackson. Den er kjip. -Herregud.
Tenk at jeg glemte det.
De virker greie, hvis du ser bort fra rikdommen.
Det må jeg, ellers må vi også i giljotinen.
Da er de et hyggelig par.
I motsetning til vertinnen.
Ikke stol på en gjengleder.
-La meg vise deg rundt. -Så snilt.
Du er nok Joe. Endelig får vi hilst. Cary Conrad.
Kan livet være en merkevare uten den perfekte uperfekte sjelevennen?
-Herregud. -Jeg vet ikke hvem som er mer dust.
-Hyggelig. -La meg vise deg grillen.
Ok.
Et hav av vellykkede nerder. Tek ga dem penger, konene ordnet resten.
Klær, hår, bootcamp,
og de går fra å være mobbeofre til å styre universet. Litt søtt, da.
Kiki sier til Dakota: "Ikke forstyrr pappa. Han lager mikrodoser av ketamin."
Hvis du overser narsissismen og finner rett biohack, kan du leve evig.
Det er ren paleo. Eller nei, keto.
Med PF tåler jeg mye fett.
-PF? -Periodisk faste. Faster du ikke?
Åpenbart ikke, men du vant jo genlotteriet.
La meg få kjenne. Ja visst. Heldiggris. Høy forbrenning.
Gutta trener med meg. Jeg er rå. Du vil elske det.
Flørter han, eller inviterer han meg med i Fight Club?
Forsyn deg med kjøtt. Straks tilbake.
Er Lena og Chris tilbake fra Paris?
Ja, de storkoste seg visst.
De har et åpent ekteskap.
-Jeg dømmer dem ikke. -Ikke?
-I det hele tatt? -Jeg bodde i hippiekollektiv som liten.
Folk må gjøre som de vil.
Du frisker opp nabolaget, Love. Jeg er glad du flyttet hit.
Bare hyggelig.
Hei.
Natalie og Matthew Engler.
-Så flott hun er. -Hun er grusom.
Matthew var gift med ei flott dame, Mimi, moren til barnet hans, og så…
Han traff Natalie og…
Vi er feminister. Vi sier ikke at hun stjal ham.
Hun er grei nok. Flink eiendomsmegler. Utro.
Fint å vite når hun bor i nabohuset.
Jeg må snakke med Les. Vi skal få fransk bulldog av ham.
Jeg går og ordner påfyll.
Du er her, med ham? Og ser lykkelig ut.
Betydde kvelden vår ingenting? Et feiltrinn for begge?
-Har du sittet i en VR-maskin? Joe? -Nei, aldri.
Cary har en i garasjen. Den er sykt kul.
Ikke bare for porno, selv om det er spektakulært.
Vi som art fortjener å bli utryddet.
Venninnen min, Rachel, fra LA,
hun sa at broren var en narkoman som fikk seg selv drept.
Og faren er også lumsk. Visstnok er Anavarin bare en front.
Penger skjuler alt det fæle.
Hun tok farens penger og kjøpte et nytt liv her,
mens vi jobber for det vi har.
-Helt enig. -Helt enig.
Hei. Lyst på fullt glass?
-Hei. -Herregud!
Ok.
Får jeg si det opplagte? Sherry Conrad er en dårlig person.
-Har du hørt på maken? -Men hun styrer byen.
Så du kan ikke bli fornærmet, med mindre du også vil være ensom.
-Jeg har venner allerede. -Hvor da, i LA?
Du trenger noen her også.
Dere flyttet hit på grunn av skolene? Nå vet du hva det koster.
Pinot, takk.
Hør, de hater meg.
De tror jeg stjal Matthew fra vennen deres, som var utro først.
Poenget er, alle må finne sin plass i Madre Linda.
For å takle Sherry og mafiaen hennes?
Det blir lettere om de godtar deg.
De kalte familien min søppel. Det skjer neppe.
Greit nok.
Så gjør som meg. Få henne til å respektere deg.
Ekthet skremmer henne.
Vær deg selv, uten unnskyldning, så tvinger du henne til,
om ikke underdanighet, så iallfall et falskt vennskap.
Ok, flott. Men jeg vet ikke hvem jeg er lenger.
Jeg fikk nettopp barn og alt er…
Det finnes ikke noe ekte eller skremmende ved meg.
Jeg er en hjemmeværende mor som går på veggene.
Jeg har vel noe jeg må finne ut av.
Hvis du kunne gjøre hva enn du ville, hva ville du gjort? Bare for moro.
Ok. Dette er teit.
Men jeg drømmer om å starte bakeri.
Jeg er utdannet baker,
men det er jo helt latterlig her hvor ingen spiser gluten.
-Jeg spiser gluten. -Seriøst?
Vet du hva? Jeg har en eiendom som passer perfekt.
Kanskje jeg tar feil. Eller kanskje det er skjebnen.
Ring hvis du vil ta en titt.
Takk.
Det er fint å ha en ekte samtale.
Tenk at vi har vært naboer i månedsvis. Joe har sett mer til deg enn meg.
Egentlig ikke. Jeg sier alltid til Matthew at vi burde invitere dere.
Så sprøtt at ingen av dere har vært hos oss ennå.
Ja, det høres flott ut. Absolutt.
Hva er galt?
Jeg har gitt alt for familien mens du har knullet naboen.
-Hva? Hva prater du om? -Jeg er ikke dum, Joe!
Jeg er ikke utro…
Jeg vet ikke hva hun sa, men jeg sa sannheten.
Vi tok en drink. Hun ble litt rar. Jeg dro.
Så kom du hjem og knullet meg for første gang på lenge.
-Er det tilfeldig? -Jeg likte at hun flørtet.
Kontrollerer vi hverandres tanker?
-Er ikke fantasier lov? -Spar meg.
Det er aldri enkelt når du får noen på hjernen.
Jeg driter i om du knullet henne. Er du besatt av henne?
-Det er ikke sånn. -Ikke? Er du sikker?
Ja, fordi det var sånn med deg. Jeg giftet meg med deg.
-Du ville gjort alt for de du elsker. -Sånn er jeg ennå. Jeg flyttet hit.
Vi bor i et falskt forstadshelvete.
-Vi flyttet hit for babyen. -Det skulle vært ei jente.
Hva faen har det å si?
Det har ikke... noe å si.
Det er et symbol på å ta feil.
Jeg kommer til å ødelegge ham. Han vet det.
Han ser på meg som et monster.
Hva tror du jeg føler?
Du husker hva Forty sa fem sekunder før han døde.
At jeg var gal som trodde at jeg kunne bli en god mor.
Han var ikke seg selv.
Jo, kanskje.
Vi har begge…
…gjort fæle ting.
Jeg ville flytte hit så vi kunne begynne på nytt,
være trygge, og aldri gjøre noe fælt igjen.
Det er opp til oss. Vi er trygge nå. Vi er sammen.
Jeg lover, aldri mer.
Aldri mer fæle ting, ok?
Og mens vi snakker sant, så er du en kjempeflink mor.
Takk.
Betyr det at jeg kan slutte å lese Sherrys fæle blogg?
Dere kan fortsatt bli venner.
Les noe annet enn Fitzgerald. Han er en baby.
Jeg skal prøve.
-Skal vi dra hjem? -Ja, vi gjør det.
-Hei, går det bra? -Hei. Han har vært så snill.
Gå og hvil deg, jeg tar meg av ham. Jeg mener det.
-Takk. -God natt.
-Takk. -Glad i deg, Forty.
Det går bra, Henry.
"Lykkelig alle sine dager" er annerledes enn jeg trodde.
Og en familie, en ekte familie, passer kanskje ikke for alle…
…men det er alt jeg har drømt om.
Så jeg skal få dette til. Koste hva det koste vil.
Ha det, du.
Nitten spenn? Galskap. Du får to spenn.
Vi er ikke en pantelåner, du kan ikke forhandle gebyrprisen.
Jeg vil snakke med sjefen.
Hei, Natalie.
Jepp.
Jeg har lyst til å se bakerilokalet du nevnte.
Kjempebra.
"Men han kom ikke på en historie å fortelle Frosk. Så…
Padde helte et glass vann over hodet på seg selv."
Er det jeg som er drittsekk? Unnskyld, banneord.
Er det meg?
Jeg prøver. Jeg har tatt meg vann over hodet.
Sa han, og brukte et uttrykk sønnen ikke forstår,
for man kan ikke snakke med babyer.
Ja, nettopp.
Hvordan kan vi forstå hverandre?
Hvordan kan jeg gjøre dette rett?
Jeg vil gjøre dette rett, Forty… Henry.
Ser du? Du forvirrer meg.
Jeg skal gjøre mitt beste.
Jeg vet bare ikke hva det vil si ennå. Jeg…
Så du hater meg ikke?
Ja, samme her.
Ok, det var en fin prat. Nå kan vi lese videre.
"'Hvorfor heller du vann over hodet?' spurte Frosk.
'Jeg håper at å helle vann over hodet vil hjelpe meg å komme på en historie.'"
Fint, ikke sant? Det står nesten ferdig.
-Og leietakeren etterlot alle hvitevarene? -De måtte nesten det.
Jeg skal ikke lyve. Dette er ikke det beste markedet.
Maten din må faktisk smake godt.
-Det er ikke et problem. -Da er alt i orden.
Huseieren har fått et annet tilbud.
Men han elsker meg, så hvis du signerer for tre år, er det ditt.
Du kan signere på nett.
-Får jeg se kjelleren? -Ja, kom.
Ok, jeg vet hvordan det ser ut, men dette er markedets beste fryser.
Kom og se på lageret.
Det er lett å få tillatelse. Du får bedriften raskt på beina.
I rette hender kan dette stedet ta helt av.
Hva synes du?
Dette er bare begynnelsen.
Frosk og padde er bra, men vent til du får møte Pippi.
Jeg går fra biblioteket nå. Hva er det?
Hei, Love. Går det bra?
Joe.
Hva er galt?
Jeg tror vi trenger parterapi.
TIL KJÆRLIG MINNE OM MARK BLUM
Tekst: Lise McKay