‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫בפרקים הקודמים...‬
‫הנרי פורטי קווין-גולדברג.‬
‫אנחנו משפחה.‬
‫עכשיו, כשהתינוק פה,‬
‫הגיהינום מוקף הגדר הלבנה‬ ‫נראה הגיוני, לפחות.‬
‫היי, נטלי. היי!‬
‫הלב שלי לא באמת פה.‬
‫איך הוא יכול להיות פה אם גנבת אותו?‬
‫לא. בעל, אבא. אני לא יכול.‬
‫סליחה. אני מחפש רק ידידה.‬
‫כל אחת צריכה למצוא את דרכה במדרה לינדה.‬
‫סביב שרי והמאפיה שלה?‬
‫יהיה יותר קל אם תגרמי להן לקבל אותך.‬
‫אני חולמת לפתוח מאפייה.‬ ‫-יש מקום פנוי שאולי יהיה מושלם.‬
‫תתקשרי אליי אם תרצי לראות אותו.‬
‫נטלי, רציתי לראות את המקום שדיברת עליו.‬
‫תוכלי לפתוח את המקום במהירות מטורפת.‬
‫בידיים הנכונות המקום הזה יכול להיות‬ ‫הצלחה מסחררת. אז מה דעתך?‬
‫היי, לאב, את בסדר?‬
‫ג'ו, נדמה לי‬ ‫שאנחנו צריכים ללכת לטיפול זוגי.‬
‫אז מה מביא אתכם הנה?‬
‫מה?!‬ ‫-שקט, אל תעיר אותו.‬
‫לאב, מה עשית?‬
‫מה אתה עשית?‬
‫רבנו.‬
‫ברור. אחרת לא הייתם פה.‬
‫כן. גיליתי שהוא בוגד בי.‬
‫יופי, קפצנו ישר למים העמוקים.‬
‫הכול בסדר, הנרי. אני אדאג‬ ‫שלא יקרה לך שום דבר, אני מבטיח.‬
‫לאב, אמרתי לך, לא קרה כלום.‬
‫אם כבר, היא התחילה איתי.‬
‫היה לך ארגז, ג'ו.‬
‫אני יודעת מה זה אומר.‬
‫אני מכירה אותך.‬
‫אז הרגת אותה?‬
‫מבחינה טכנית, לא בגדתי.‬
‫"מבחינה טכנית"?‬
‫גיליתי שהוא עומד לבגוד בי. זה אותו דבר.‬
‫ההבדל הוא שאני כמעט עשיתי משהו רע,‬
‫והיא באמת עשתה משהו נורא.‬
‫אבל אני לא יכול להגיד‬ ‫מה היא עשתה, אז אני הרע.‬
‫אני לא אומר שאני לא אשם בכלל.‬
‫אבל היא השתגעה.‬
‫מה זאת אומרת שהיא "השתגעה"?‬
‫את הפסיכולוגית, זאת העבודה שלך.‬
‫היא איבדה שליטה...‬
‫ושברה אגרטל.‬
‫אגרטל.‬
‫הוא היה יקר.‬ ‫-הוא היה זול ונדוש.‬
‫אי אפשר לחזור אחורה.‬
‫אל תילחם, אל תחמיר את המצב.‬ ‫אין לדעת איך היא תגיב.‬
‫בסדר.‬
‫שברתי אגרטל.‬
‫לפעמים אני פשוט מתמלאת ברגש.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫הטלפון שלה, לאב,‬ ‫אפשר לעקוב אחריו ולאתר אותו.‬
‫חשבת על זה בכלל‬ ‫לפני שנעצת גרזן בשכנה שלנו?‬
‫לא. לא תכננתי את זה כמו איזה פסיכופתית.‬
‫אני... זין.‬
‫יש גם את זה.‬
‫אני...‬
‫חתמתי על חוזה שכירות למאפייה.‬ ‫-חתמת על חוזה שכירות לזירת הפשע שלנו?‬
‫תני לי.‬
‫חשבתי שזה טוב. היתה לי סיבה להיות פה איתה.‬
‫אני יודעת שצריך לסדר את הבלגן,‬ ‫אבל לא יכולתי ללכת‬
‫ולתת למישהו אחר להיכנס הנה. עכשיו צריך...‬
‫אתה יודע, זמן, כדי לטשטש עקבות.‬ ‫-אין לנו זמן.‬
‫אני לא טובה בזה. אתה דחפת אותי לפינה,‬
‫ניסיתי להגן על המשפחה שלנו...‬ ‫-תני לי להתרכז!‬
‫אני אלך אליו.‬
‫אז יש לכם תינוק חדש?‬
‫כן.‬ ‫-כן, הנרי.‬
‫לפעמים אנחנו קוראים לו פורטי.‬ ‫-קוראים לו הנרי.‬
‫מטפלת טובה הייתה שואלת למה הילד שלנו נקרא‬
‫על שם אחיה המכור לסמים שמת.‬
‫ג'ו, איך אתה מרגיש סביב המעבר לאבהות?‬
‫סבך קיומי של אימה וכישלון. וגם רצח.‬
‫מצוין.‬
‫קצת מאתגר, כמובן.‬
‫לשנינו.‬ ‫-לי יותר מאשר לו.‬
‫הוא... והוא יודה בזה,‬
‫הוא לא בעניין, הוא עושה כאילו.‬
‫וכאילו, "למה הלב שלו לא שם?‬
‫למה הוא לא מוכן לנסות?"‬
‫כן ניסיתי.‬ ‫-אתה אומר שהיית בעניין עם כל הלב?‬
‫כשאתה נוכח באמת אולי חמישים אחוז מהזמן?‬
‫קלאסי. היא מעדיפה לדבר עליי ועל הנרי‬
‫במקום לבחון את החלק שלה בכל העסק.‬
‫טוב, לאב, אנחנו צריכים סיפור.‬
‫סיבה לזה שהיא מתה.‬
‫היא הייתה לא יציבה ולא מאושרת,‬
‫והיא התאבדה.‬ ‫-עם גרזן?‬
‫היא נפלה מהצוק ונפצעה בראש. לא יודעת!‬
‫היא צריכה להיעלם.‬
‫אסור שימצאו אותה ואסור שינתחו את הגופה.‬
‫את הטלפון שלה, האייפד שלה‬ ‫ואת המכונית אי אפשר להחביא.‬
‫אז צריך להעביר...‬
‫את הדברים שלה למקום אחד,‬ ‫ואת הגופה למקום אחר.‬
‫בסדר.‬
‫לאן?‬
‫יש יער לאומי‬
‫שלושים דקות נסיעה מכאן.‬
‫נקבור אותה ביער.‬
‫כי זה עבד ממש טוב עם קנדס.‬
‫נראה לי שהיא נוטרת לי טינה‬ ‫בגלל מערכות יחסים שהיו לי בעבר.‬
‫טוב, באמת יש לך דפוס.‬
‫אל תנגוס בפיתיון.‬
‫ולך אין?‬
‫את באמת זורקת לי את קנדס לתוך הפנים עכשיו?‬
‫טוב, בסדר. בואי נדבר‬ ‫על איך שהתמודדנו עם המצב ההוא.‬
‫מה עשית עם הגופה שלה?‬ ‫או עם הגופה של דלילה, לצורך העניין?‬
‫כי עדיין לא סיפרת לי.‬ ‫-אמרתי לך שטיפלתי בה.‬
‫ואני שואל אותך איך טיפלת בה.‬
‫יותר טוב שלא תדע, בסדר?‬
‫שיט! בסדר.‬
‫יש בלוס אנג'לס בן אדם בשם ג'ספר,‬
‫שחיפש אותי בגלל החובות של ויל בטלהיים.‬
‫הוא היה צריך להיעלם.‬
‫מה עשית?‬ ‫-פירקתי אותו לחלקים יותר קטנים.‬
‫איך? כאילו, עם מסור?‬ ‫-כן.‬
‫וגם... את יודעת, בסוף היה צריך...‬
‫בסוף הייתי צריך מטחנת בשר‬ ‫כדי להכניס אותו לשק.‬
‫באנוורין?‬
‫כן.‬ ‫-אלוהים אדירים.‬
‫אתה צוחק עליי?‬
‫השתמשתי בה כל הזמן!‬ ‫-מה הרעיון שלך?‬
‫יש לך רעיון יותר טוב? ברור שלא,‬
‫כי רצחת את השכנה שלנו בהתקף זעם.‬
‫בלי להתחשב בהשלכות. הדבר הזה, היום, לאב,‬
‫זה? את עשית את זה.‬
‫את סיכנת את המשפחה שלנו, לאב.‬
‫לאן את הולכת?‬ ‫-לטפל בתינוק.‬
‫אתה יכול לטפל בנטלי.‬ ‫בכל מקרה התעניינת בה יותר מאשר בבן שלך.‬
‫הכול בסדר.‬ ‫-טעיתי, נטלי.‬
‫חשבתי שאת מאיימת על הנישואים שלי.‬
‫אבל הבעיה האמיתית בנישואים שלי‬ ‫היא האישה המזדיינת שלי.‬
‫אז אנחנו לא יודעים איך להמשיך.‬ ‫-את לא יודעת איך להמשיך.‬
‫יכול להיות שגם הוא לא יודע,‬ ‫אבל כשאת אומרת "אנחנו",‬
‫את לא משאירה מקום‬ ‫לחוויה האישית שלו, או לשלך.‬
‫"אנחנו" הוא תלות הדדית שמתחזה לאהבה.‬
‫אני...‬
‫סליחה.‬ ‫-אין צורך.‬
‫אם את לא יודעת לתקשר בצורה בריאה,‬
‫זה רק כיוון שלא קיבלת אף פעם דוגמה.‬
‫מוזר, כבר הגענו לשלב האשמת ההורים.‬
‫אני אגיד לכם את האמת.‬
‫אני לא חושבת שהמריבה הזאת‬ ‫קשורה לבגידה, כביכול, של ג'ו.‬
‫באמת?‬
‫את באמת לא חושבת?‬ ‫-לא ממש.‬
‫את יודעת למה היא כן קשורה?‬
‫עוד לא. אבל תמשיכו לדבר.‬
‫אולי תספרו לי מה עבר עליכם, כשהייתם לבד,‬
‫אחרי הוויכוח.‬
‫טוב, אני...‬ ‫-בעצם,‬
‫אני רוצה לשמוע קודם את ג'ו.‬
‫באמת?‬
‫אולי היא באמת מרגישה שיש פה אי צדק.‬
‫טוב, כמו שאמרתי,‬ ‫אין סיכוי שהיה קורה משהו עם האישה ההיא.‬
‫אבל אחרי המריבה,‬
‫הרגשתי שאני מחויב...‬
‫להיפטר ממנה לנצח.‬
‫"מחויב"?‬
‫נאלצתי.‬
‫אשתך אילצה אותך?‬
‫כן.‬
‫ואיך הרגשת?‬
‫זין על לאב. זין עליה. זין על זה.‬
‫זין על מי שייצר את השקיות האלה.‬
‫איפה הקו עם החורים? באיזה צד הוא?‬
‫הייתי צריך לתת ללאב להתמודד עם זה.‬ ‫אבל לא, היא יודעת מה עשיתי.‬
‫היא מכירה אותי. זין על חיי נישואים!‬
‫בסדר, נטלי.‬
‫זה הסיפור על היעלמותך.‬
‫הראית לאשתי את המאפייה.‬
‫היא חתמה על חוזה.‬
‫כעבור שעה, שלחת לבעלך הודעה.‬
‫- אני נוסעת לבדוק נכס להשכרה. -‬
‫בלי סמיילי, בלי רגשות,‬ ‫כמו שאר ההודעות ששלחת למתיו.‬
‫ישר ולעניין.‬
‫הנכס המדובר הוא בקתה חמודה שאת מנהלת‬
‫במרחק שלושים דקות נסיעה, בקצה היער הלאומי.‬
‫המכונית שלך, הטלפון, האייפד‬
‫וטכנולוגיית המעקב הפולשניות שלהם‬
‫ייסעו לסיבוב נופים בשטח.‬
‫הגופה שלך בדרך למקום אחר,‬ ‫אבל נדבר על זה בעוד רגע.‬
‫זין. זין על החיים שלי.‬
‫לא, תפסיק. תירגע. תחשוב על הנרי.‬
‫אסור לי לטעות פה.‬
‫העיקר, נטלי,‬
‫שלמרות שהדברים שלך‬ ‫יגיעו לבקתה, את פשוט תיעלמי.‬
‫ההודעה האחרונה שלך תהיה לאחותך,‬ ‫תרמוז שאת מאוד לא מאושרת,‬
‫ותשאיר הרבה מאוד מקום לפרשנות.‬
‫שמועה. האם עזבת את בעלך הקר והמנוכר?‬
‫האם נחטפת? האם יש לך זהות חדשה?‬ ‫מי יכול לדעת?‬
‫ולמקרה שיש בעיירה מצלמות תנועה...‬
‫אז שמת קץ לאישה השנייה, ואתה מרגיש...‬
‫מסורס.‬
‫הנה הבעיה שאשתי השאירה לנו לסדר.‬
‫נטלי, את והחפצים‬ ‫שניתנים לאיתור צריכים להיפרד,‬
‫במקום שבו סביר שאדם יעצור אם הוא בחיים,‬
‫ואז, טוב...‬ ‫אז אני צריך למצוא מקום קסום ומושלם‬
‫ולהשאיר אותך שם לנצח.‬
‫הרעיון הכי טוב שהיה לי‬ ‫היה לקבור אותך ביער.‬
‫אם היא רוצה לקבוע, שתעשה את החלק הקשה.‬
‫אבל זה לא אני.‬
‫אני הפסקתי עם זה.‬
‫השתניתי. יודעים מה מוזר?‬
‫בשביל לאב. בשבילה.‬
‫כי רציתי להיות מספיק טוב עבורה.‬ ‫ותראו איפה אני עכשיו.‬
‫אני דואג להנרי.‬
‫אני כבר לא מזהה את לאב.‬
‫אני אפילו לא מזהה את עצמי.‬
‫יכול להיות שעלית על משהו, נטלי.‬
‫ילדים הם לא אזיקים.‬
‫כשאסיים לטפל בבלגן של לאב,‬ ‫אני אארוז את המזוודות שלי,‬
‫אקח את הנרי, ואעוף מפה.‬
‫התכוונת לעזוב אותי?‬
‫אתה לא שפוי?‬
‫לא.‬
‫את צריכה להקשיב.‬
‫אני מקשיבה לכל מילה. איך...?‬
‫יש הבדל בין תגובה לבין תשובה.‬
‫תשובה היא תוצאה של מחשבה,‬ ‫ותגובה היא תוצאה של דחף.‬
‫למה כולם חושבים שאני אימפולסיבית?‬
‫מי זה "כולם"?‬
‫יודעים מה? היא טובה.‬
‫עוד אנשים גורמים לך להרגיש ככה?‬
‫- זהו זה? -‬
‫בוקר טוב. שלום.‬
‫היי, אמא.‬
‫היי.‬
‫פורטי ישנוני.‬
‫אתה ממש מתנה.‬
‫למה לא ענית לטלפון?‬
‫הייתי עסוקה.‬
‫חתמתי על חוזה למאפייה קטנה וחמודה בעיירה.‬
‫מאפייה?‬ ‫-כן.‬
‫אני צריכה ללכת לסופר. את יכולה לשמור עליו?‬
‫הוא אמור לנמנם.‬ ‫אני צריכה להתחיל לקנות מלאי לחנות.‬
‫חכי רגע. מאפייה?‬
‫בעיירה שבשיא התזונה הקטוגנית?‬ ‫-כן, אני אחזיר אותם בתשובה.‬
‫אמרתי לך שהמצב הכלכלי של המשפחה לא יציב.‬
‫נחשוב על משהו.‬
‫כלומר,‬
‫אני לא יכולה להבטיח לך‬ ‫שאעזור עם החוזה, מבחינה כלכלית.‬
‫אמא, זה שונה מאוד‬ ‫מלהגיד משהו מעורפל על חוסר יציבות.‬
‫זה חוזה לשלוש שנים, עם מקדמה ענקית.‬
‫הייתי אומרת לך אם היית טורחת לשאול.‬
‫זה עוד אחד מההתקפים שלך?‬
‫"התקפים"?‬
‫את יודעת, נדמה לי שכל זה קצת אימפולסיבי.‬
‫אז מה יש ב...‬
‫בתגיות האלה שכל כך פוגע?‬
‫זה כאילו...‬
‫שאף אחד לא מבין אותי.‬
‫למה אני עושה דברים, איך אני עושה אותם.‬
‫אני פשוט רוצה לתת דוגמה טובה לילד שלי.‬
‫וזה אומר לעשות יותר.‬
‫תישארי עם התחושה. "אף אחד לא מבין אותך."‬
‫שיט. קשה להמשיך לכעוס כשהיא כל כך...‬ ‫אבל מה יש פה להבין?‬
‫היא נחמדה,‬ ‫חוץ מהקטע הזה שהיא רוצחת עם גרזן.‬
‫אפשר להבין את זה?‬ ‫זאת אשמתי אם אני לא רוצה להבין?‬
‫נזכרתי ברגע אחד ב...‬
‫בחנות.‬
‫פאק.‬ ‫-אין בעיה.‬
‫בבקשה. את צריכה...?‬ ‫-תודה.‬
‫את צריכה עזרה עם משהו?‬ ‫-לא, אני בסדר.‬
‫בסדר.‬
‫אין לך בושה.‬
‫כן.‬
‫אני לומד מגדר, אם זה מנחם אותך.‬
‫לימודי פמיניזם, מגדר ומיניות.‬
‫אני שואף להיות רהוט.‬
‫נחמד.‬ ‫-כן.‬
‫אני תיאו, דרך אגב. איך קוראים לך?‬
‫אני נשואה, וחצי מהקניות‬ ‫הן בשביל התינוק שלי.‬
‫כן, אם יש דבר אחד שאני יודע על תינוקות,‬
‫זה שהם ממש אוהבים שמרים.‬
‫הם פשוט זוללים אותם.‬
‫השמרים בשביל המאפייה שאני פותחת.‬ ‫-וואו, איפה?‬
‫קרוב לרחוב מיין, ליד הכיכר.‬ ‫-בסדר.‬
‫איפה שהייתה מאפיית "חלומות מתוקים".‬ ‫-כן.‬
‫לפני זה הייתה שם מסעדת "קארי לא יקארי".‬
‫אז חייבת להיות בדיחה בשם.‬
‫בסדר.‬ ‫-כן.‬
‫אתה מפה?‬ ‫-כן, כן.‬
‫ואת חדשה בעיירה.‬
‫עוד לא עברת ללבוש בגדי התעמלות במשרה מלאה.‬
‫מזל טוב.‬
‫כן, לוס אנג'לס רצה לי חזק בוורידים.‬
‫לעזאזל.‬
‫אז יש לך עיירה חדשה, תינוק חדש,‬
‫מאפייה חדשה, גוף פצצה.‬
‫את פשוט עושה הכול.‬
‫זה מס.‬
‫איך הרגשת כשהזר הזה‬ ‫העניק לך כל כך הרבה תשומת לב?‬
‫אשמה?‬
‫כי זה היה ממש נעים.‬
‫ואז הייתי ממש עצובה,‬
‫כי לא רציתי לקבל דבר כזה מזר.‬
‫רציתי את זה מבעלי.‬
‫ופתאום היא שוב הקורבן. אמנות.‬
‫ומה אתה אומר על זה?‬
‫זה מחמיא.‬
‫הפרצוף שלך אומר אחרת.‬
‫אם כבר, נראה שאתה חש דחייה.‬
‫פרצוף מטומטם ובוגדני.‬
‫לא. מה? לא.‬
‫לא, לא. תשמעי,‬ ‫לא הייתי נוכח כמו שהייתי רוצה להיות...‬
‫בזמן האחרון.‬
‫צריך להסתגל להורות.‬
‫אבל אני...‬
‫אני פה, נכון?‬ ‫-אמת.‬
‫אולי זה כבר ויתור קיצוני,‬
‫בהתחשב בעובדה שכבר עמדת לעזוב לנצח.‬
‫אז למה לא...‬
‫עזבת אותה?‬
‫אולי אקח את הנרי למקום‬ ‫כמו הבקתה המקסימה הזאת שהשכרת.‬
‫מקום יפה, שקט.‬
‫היית יכולה לעזור לי להיעלם, נטלי,‬ ‫אבל עכשיו... צריך להעלים אותך.‬
‫בעלך לא יחשוד אם לא תהיי בבית יום אחד.‬
‫צריך רק לשלוח הודעה מסתורית לאחותך,‬
‫ואז אלך ברגל 15 ק"מ מענים,‬ ‫אתפוס טרמפ הביתה, ואתחיל לארוז.‬
‫מה זה?‬
‫"תגידי לי שאני לא אמורה‬ ‫לזיין את השכן המשעמם"?‬
‫"השכן המשעמם"?‬
‫זה כל מה שהייתי בשבילך?‬
‫זה כל מה שאת היית?‬
‫רעיה חסרת מנוח? סטריאוטיפ? אולי לאב צדקה.‬
‫לא, לא הייתה לה זכות להרוג אותך.‬ ‫בכל זאת, הכול יכול היה להסתבך מהר מאוד.‬
‫אולי אני הייתי מסתבך.‬ ‫אולי לאב צדקה. לא, היא לא צדקה.‬
‫- נוסעת לנקות את הראש. -‬
‫שיט.‬ ‫-זאת לא שאלה מכשילה.‬
‫למה לא ברחת?‬
‫כי...‬
‫לא הצלחתי לשכנע את עצמי‬ ‫שזה עדיף בשביל הנרי.‬
‫הוא צריך את שנינו.‬
‫אז נשארת בשביל הילד, לא בשביל אשתך.‬
‫למרבה הצער, אין לנו יותר זמן היום.‬
‫אני נותנת לכם שיעורי בית.‬
‫"איך לדבר."‬
‫תרגיל ההקשבה יעזור לכם‬ ‫להבנות מצבי שיחה קשים.‬
‫להאט, לענות...‬
‫במקום להגיב.‬ ‫-אלה שיעורי הבית של לאב.‬
‫השיעורים שלי הם‬ ‫למנוע ממנה לרצוח את הפסיכולוגית.‬
‫ואני אשמח לראות אתכם מוקדם ככל האפשר,‬
‫היות ואנחנו בסוג של חדר מיון.‬
‫זה עד כדי כך נורא?‬
‫את רוצה שאגיד לכם‬ ‫אם אתם צריכים להיות ביחד או לא.‬
‫האמת היא שהכי קל לסיים את הנישואים האלה.‬
‫כל אחד מכם יכול לעשות את זה עוד הערב.‬
‫אתם צריכים לבחור להישאר ביחד‬ ‫כל דקה, מעכשיו ועד המוות,‬
‫וזה מצריך הרבה כוח רצון,‬
‫ומשהו ששניכם מוכנים להילחם עבורו.‬
‫בינתיים שמעתי אתכם רק רבים מי צודק.‬
‫אתם צריכים מטרה יותר עמוקה.‬
‫הנרי. לכל הפחות, לאב ואני...‬
‫ואל תגידו "הנרי".‬
‫אם ילדים היו סיבה מספקת להישאר נשואים,‬
‫לא היו הורים גרושים.‬
‫שיט.‬
‫מה הדבר היחיד שיותר גרוע מטיפול זוגי?‬
‫לחזור מהטיפול הביתה.‬
‫בדף העבודה "איך לדבר" של ד"ר צ'נדרה‬ ‫כתוב בעיקר איך להקשיב,‬
‫מה שיכול להועיל אם נדבר שוב אי פעם.‬
‫טוב, עוגת החתונה של שרי היתה לימון-פטל.‬
‫אני חושבת שקאפקייק נטול גלוטן, נטול סוכר‬
‫ונטול אושר יהיה ההימור הכי בטוח.‬
‫מסיבת הילדים של אנדרו וג'קסון.‬
‫אנחנו עדיין הולכים? את לא חושבת ש...?‬
‫רגע, אתה צריך לארוז ולברוח?‬
‫סליחה. סליחה. תן לי לנסות שוב. סליחה.‬
‫- איך לדבר -‬
‫מה שאני שומעת זה שאתה חושב‬
‫שנטלי ואנחנו אמורים להיות האנשים היחידים‬
‫שבאופן מסתורי לא יבואו למסיבה היום.‬
‫זה לא יותר טוב.‬
‫זה לא מה שאני אומר.‬ ‫-לא?‬
‫מה שאני שומע זה שאת ממש רוצה להיות לבד.‬
‫אז אני אקח את הנרי ואתן לך לעבוד בשקט.‬
‫זה לא מה שאמרתי.‬
‫שוב אתם.‬
‫כן, שוב אנחנו.‬
‫בבקשה.‬
‫קראת מהר.‬
‫אתה צריך שאמצא‬ ‫עוד אישה יפהפייה שתמליץ לך על ספר?‬
‫כבר מצאתי אחת.‬
‫קיוויתי שתוכלי להראות לי‬ ‫את מדור הספרים הנדירים.‬
‫ולמה אתה חושב שיש לנו מדור כזה?‬
‫עובדה כיפית:‬ ‫מעלית שירות מציינת שישנו מרתף,‬
‫שם איש-חולד מטפל בספרים יקרי ערך.‬
‫אבל כנראה...‬
‫אף אחד לא עובד למטה כרגע.‬
‫בסדר, כן.‬
‫אולי תוכלי ללוות אותנו.‬
‫נעשה את זה מהר מאוד.‬
‫אני מבטיח.‬
‫הנה, הגענו.‬
‫איכס. מסכנים הספרים.‬
‫אתה מחפש משהו במיוחד?‬
‫את יודעת מה? אני חושב שאדע כשאראה אותו.‬
‫אפשר לעשות סיבוב?‬
‫בבקשה.‬ ‫-בסדר.‬
‫חשבתי שאמרת שאף אחד לא עובד פה.‬
‫אני עובדת פה, לפעמים.‬
‫כשלא עמוס למעלה.‬
‫מעניין. תן לה להמשיך לדבר.‬
‫אז את אמנית.‬
‫אני ספרנית שמציירת.‬
‫נדמה לי שזה לא הכול.‬
‫יש פה עוד משהו חוץ מספרי מדע ויקטוריאניים?‬
‫בסדר, חטטן.‬
‫אני מאיירת ספרים מדי פעם.‬
‫אבל זאת סתם עבודה זמנית.‬ ‫-בינגו.‬
‫אפשר לראות את העבודות שלך?‬ ‫אולי ברשת או...?‬
‫למה?‬
‫אתה כותב ספר ילדים?‬ ‫-לא, אני פשוט אוהב אמנות.‬
‫הנה.‬
‫"פרחי הבר של ניו יורק."‬
‫יש סיבה לזה שאתה מחפש ספר גינון בן מאה שנה‬ ‫במקום החדש שיש למעלה?‬
‫אין כמו הקלאסיקות.‬ ‫אני יכול להחזיר אותו תוך כמה ימים.‬
‫לא, אתה לא אמור לקחת ספרים כאלה הביתה.‬
‫בסדר, אני יכול לקרוא למעלה.‬
‫נדמה לי שכדאי שהוא יירגע קצת. נכון, הנרי?‬
‫זה בסדר, פשוט תיקח אותו.‬
‫תודה.‬ ‫-כן, בטח.‬
‫אני שמח שמישהו מחפה עליי.‬
‫לא ספר אידאלי לגניבה, כמובן.‬
‫אבל אלי צריכה כסף,‬ ‫ואני לא יכול לגעת בכסף של משפחת קווין‬
‫מחשש שהם יגלו איפה היא.‬
‫ואם לומר את האמת, נחמד לתקן משהו.‬
‫במיוחד כשאני מרגיש‬ ‫שאת כל השאר אי אפשר לתקן.‬
‫שיט. ידעתי, איחרנו.‬
‫בשביל מה אני נלחם?‬
‫אלה באמת החיים שאני רוצה?‬ ‫-היי.‬
‫ברוכים הבאים.‬ ‫-הדבר היחיד שיותר גרוע ממסיבת ילדים‬
‫הוא מסיבת ילדים עשירים.‬
‫- המעבדה הסודית של האדסון -‬
‫עוד קצת ימינה.‬
‫עוד אחת.‬
‫אוי, הקדמתם.‬
‫היי, כן, אני...‬
‫חשבנו ש...‬ ‫-זה בסדר.‬
‫רוב החבר'ה כבר פה כדי לעזור.‬
‫כן, אני... אני אשים את זה איפשהו.‬
‫היי, בחורים, תראו מי פה.‬
‫היי.‬ ‫-היי, ג'ו! בוא נשכר אותך!‬
‫אוי, תפסיק. אבל באמת...‬
‫כמה שיכור אתה רוצה להיות?‬ ‫-לאב!‬
‫לא חשבנו שנראה אותך היום.‬
‫הלכתם אז בכזאת פתאומיות.‬ ‫-אוי, כן, סליחה שנעלמנו.‬
‫אמא שלי שמרה על התינוק,‬ ‫ויש לה זמן תפוגה קצר.‬
‫אלכוהול? כדורים?‬
‫אני לא שופטת.‬ ‫אני יכולה רק לדמיין מה עבר עליה.‬
‫אני יכולה לבכות ברגע זה.‬ ‫להיות אמא לתאומים...‬
‫לאבד אחד זה כמו לאבד את שניהם.‬
‫הכנתי קאפקייקים.‬
‫את הכנת אותן?‬ ‫-הן יפהפיות.‬
‫כן. אני גם פותחת מאפייה.‬ ‫במקום קטן ברחוב מיין.‬
‫אהבתי!‬
‫איזה אומץ.‬
‫בטח שמעת שהמקום הזה לא נהנה מהצלחה,‬
‫אבל הוא עוד לא קיבל אותך.‬ ‫-כן.‬
‫קיוויתי שתהיו ארנבות המעבדה שלי.‬
‫אל תדאגי, הן אורגניות ונטולות הכול.‬
‫הן בטעם לימון-פטל.‬
‫את יודעת, אני לא ממש אוהבת לימון או פטל.‬
‫כבר אכלתי היום מקרו.‬ ‫-אני בצום.‬
‫צריך להלביש את הילדים בתחפושות.‬
‫זין על הכבד.‬
‫שבעים אחוז מפינוי הגלוקוז‬ ‫מתבצע ברקמות ההיקפיות.‬
‫ככה נראה כיף במדרה לינדה. יצרנות מוגזמת.‬
‫אני רוצה את הטוב ביותר עבור הבן שלי.‬ ‫נכון, זה עדיף על בית יתומים,‬
‫אבל חייבת להיות גם קערת דייסה שלישית.‬
‫...אורגזמה של 45 דקות.‬
‫אין מצב.‬ ‫-קטלני. אני משקיע.‬
‫דברים שלמדתי בעשר הדקות האחרונות:‬
‫שפיכה מוגזמת עלולה לפגוע במיקוד,‬ ‫אז קרי המציא את "השפיכה הפנימית".‬
‫שרי התחילה לקרוא לי "סוס הרבעה".‬
‫וגיל רק טיפ-טיפה יותר שייך ממני.‬
‫לפי האנחה הקטנה שהוא נאנח‬ ‫בכל פעם שקרי אומר "לשפוך",‬
‫אני מניח שגיל חיכה עד לחתונה.‬
‫אבא, אבא!‬ ‫-תודה, פולשת זעירה.‬
‫היי, את נהנית? אני רוצה שתכירי מישהו.‬
‫זה ג'ו. ג'ו, זאת זואי. זואי, ג'ו.‬
‫ראיתי אותך בספרייה. אני קורא שם לילדים.‬
‫תבוא פעם עם הנרי. זה כיף.‬
‫אפשר לנסוע ביחד.‬ ‫-אולי.‬
‫אני מעדיף לאבד עוד אצבע‬ ‫על פני לנסוע עם נוויל לונגבוטום המורמוני.‬
‫בינתיים אין במקום הזה‬ ‫שום דבר שכדאי להילחם עליו.‬
‫אלוהים אדירים!‬ ‫-שירת הסירנות של שרי.‬
‫נקראתי לדגל, רבותיי.‬
‫אל תאכלי סוכר! לא, מותק!‬
‫לך. אני יכול לשמור על הקטנצ'יק.‬
‫כן? בסדר, תודה.‬
‫בטח, אין בעיה.‬ ‫-בחור נחמד.‬
‫אולי אני פשוט מחפש סיבות לברוח.‬
‫תביאי... לא, מותק. לא מתוקה, לא!‬
‫לגמרי הקפצת את רמת הסוכר שלהן, לאב.‬
‫שרי, הקאפקייקים נטולי סוכר.‬ ‫-בפטל יש סוכר.‬
‫אנחנו לא נותנים להן פירות. בואו.‬
‫בואו, מתוקות. מכאן.‬
‫קרי, אני ממש מצטערת.‬
‫זה בסדר. הן ילדות.‬
‫היי, אני אתן לאישה קצת אתה-יודע-מה אחר כך,‬
‫והיא תשכח שכל זה קרה.‬
‫אל תדאג, באמת.‬ ‫נתתי לתאומות טבעות חיים כאלה שמתיו מייצר.‬
‫מתיו...‬
‫אתה רואה?‬
‫דופק ורמת סוכר רגילים לגמרי.‬
‫- טבעת חיים -‬
‫יש בטבעת ג'י-פי-אס?‬
‫כן. סמוך על מתיו.‬
‫הבריאות שלך לא מעניינת אותו.‬ ‫הוא חרמן על איסוף נתונים.‬
‫הטבעת לא מדויקת, אבל אתה מקבל מושג כללי.‬
‫כולנו עונדים טבעות כאלה.‬ ‫-לא.‬
‫לא. לא!‬
‫אם למתיו יש גישה לטבעת של נטלי,‬ ‫הוא יוכל לראות איפה היא ברגע זה.‬
‫אתה חושב שהם יראו שהלב שלה עצר במאפייה?‬
‫לא אני המצאתי את הטבעת המזוינת.‬ ‫-עצור!‬
‫היי. היי, בנאדם.‬
‫לא, תקשיב לי. אז צריך להפסיק את הייצור.‬
‫הוא עוד לא הבין, אבל זה רק עניין של זמן.‬
‫נטלי נעלמה לפני יותר מ-24 שעות.‬ ‫חלון ההזדמנויות הולך ונסגר.‬
‫מה את עושה? את מביאה אותו?‬ ‫-אתה רוצה להשאיר אותו במכונית?‬
‫ממש מבוא להורות גרועה.‬
‫ולראות אותנו מוציאים גופה מהקבר?‬
‫מבחינה התפתחותית, אין לו כמעט תפיסת עומק,‬ ‫כמו שאתה אמור לדעת.‬
‫מה שאני שומע זה שלמרות שאני עושה‬ ‫כל מה שביכולתי כדי להציל את הבן שלי,‬
‫כישורי ההורות שלי לא עומדים ברף שלך.‬
‫זה באמת מה שחשוב עכשיו?‬
‫פאק!‬
‫למה היא נראית ככה?‬
‫הייתי צריך לעקור לה את השיניים.‬
‫נכון. צילומי שיניים. כן.‬
‫איפה שמת אותן?‬
‫את השיניים. אני לא רוצה‬ ‫למצוא אותן במחבוא בבית שלי.‬
‫לא תמצאי. יותר טוב שלא תדעי.‬
‫מה?‬ ‫-אולי כדאי שתחכי במכונית עם הנרי.‬
‫אני אתמודד עם זה, ג'ו. תעשה את זה כבר.‬
‫נראה.‬
‫היא סדוקה. אולי זה טוב.‬
‫יכול להיות שהיא נשברה במאפייה, כשהיא נפלה.‬
‫ומה אם לא?‬
‫צריך להעביר אותה.‬
‫אסור שהגופה תהיה במקום‬ ‫שבו הטבעת הפסיקה לפעול. פשוט...‬
‫שמתי את הטבעת על הכיור,‬ ‫כאילו שהיא הורידה אותה כדי לשטוף ידיים.‬
‫מה עכשיו?‬
‫אני יודע לאן לנסוע.‬
‫מה זה? אמרת שצריך פתרון קבע.‬ ‫אנחנו בקצה העיירה.‬
‫מחר ייצקו פה יסודות.‬
‫מתחת ליציקת בטון, זה די קבוע.‬
‫איך ידעת שנצטרך לקבור אותה שוב?‬ ‫-לא ידעתי.‬
‫עברתי פה אתמול, אז בדקתי.‬ ‫זאת תוכנית גיבוי.‬
‫כמה תוכניות גיבוי יש לך, ג'ו?‬
‫אתה פשוט נוסע ורושם לעצמך תזכורות‬
‫על מקומות טובים להעלים בהם אנשים?‬
‫בהתחשב בעובדה שאני נשוי לך, אז כן.‬
‫אני די חייב.‬
‫כן, אני הפסיכית.‬
‫איך נפטרת ממנה כל כך מהר?‬ ‫איך ידעת לאן לנסוע?‬
‫לקראת מה התכוננת?‬ ‫-מה את רומזת?‬
‫למה היא עושה את זה עכשיו?‬ ‫יש לנו גופה לטפל בה.‬
‫אם זאת שותפות, עדיף לי להיות לבד.‬
‫לאב?‬ ‫-למה אתה לא אוהב אותי יותר?!‬
‫אתה יודע למה, אבל אתה לא מוכן להגיד.‬ ‫-אני לא יודע על מה את מדברת.‬
‫פעם הצמדת לי קרס לצוואר,‬ ‫ואז אמרתי שאני בהריון,‬
‫ואז פשוט המשכנו הלאה,‬ ‫והעמדנו פנים שזה לא קרה.‬
‫לא, לא נכון! זה היה רגע רע. לשנינו.‬
‫זה היה רגע רע, בחיים אחרים.‬ ‫-לך להזדיין.‬
‫אתה משחק אותה טהור ואצילי,‬
‫כאילו שיש לך סיבות לדברים שאתה עושה.‬
‫אבל כשאני עושה את זה, אני משוגעת, נכון?‬
‫אני איזו פסיכית במאניה.‬
‫"אבל רגע! רגע!‬
‫עכשיו היא אמא.‬ ‫אני לא יכול לשסף לה את הגרון."‬
‫הוא הסיבה היחידה לזה שאני בחיים.‬
‫איך אתה חושב שאני מרגישה עכשיו?‬ ‫אני לא יכולה לסמוך עליך.‬
‫גם אני לא יכול לסמוך עלייך!‬
‫ניסיתי...‬
‫כן. כן, עשיתי דברים.‬
‫אבל עבדתי קשה כדי להשתפר,‬ ‫ואני כבר לא אותו בן אדם.‬
‫אבל עכשיו,‬
‫אני אקבור גופות עד שאהיה בן שבעים!‬
‫כי אם אני לא אהיה בקטע שלך‬ ‫במאה אחוז כל הזמן,‬
‫את תמשיכי להרוג אנשים!‬
‫אם אני לא מספיקה לך, בסוף תהרוג אותי!‬
‫אמרת את זה בקול רם?‬
‫אני רוצה שתקשיבו לי טוב.‬
‫חמישים אחוז מהלקוחות הנשואים שלי‬ ‫רוצים להרוג אחד את השני.‬
‫זה נורמלי.‬
‫ויש גם חדשות יותר טובות.‬
‫אף אחד מכם לא יהרוג את השני.‬
‫אתם הרבה דברים, אבל אתם לא רוצחים.‬
‫המתח פה הוא סימן טוב מאוד.‬
‫אתם לא רבים כדי להיות צודקים,‬ ‫אתם נלחמים על חייכם.‬
‫יותר עמוק. נכון?‬
‫יותר מפחיד.‬ ‫-ג'ו.‬
‫אתה יכול לחשוב על עוד פעמים‬ ‫שבהן הרגשת אלימות‬
‫כמו שהרגשת כלפי לאב כשרבתם?‬
‫על כמה.‬
‫לא, אני בהריון!‬
‫אני לא אדם אלים.‬
‫ואם לפעמים אתה כן אלים? ומה אם זה נורמלי?‬
‫די. די!‬
‫אני לא רוצה לפגוע באף אחד.‬
‫אני מאמינה לך.‬
‫אז מה הרגש שמתחת לזעם?‬
‫פחד.‬
‫פחד שמה?‬
‫ג'ו, תישאר עם המחשבות האלימות.‬
‫אתה מקולקל. אני לא יכולה לאהוב אותך.‬
‫אתה משוגע!‬
‫מה עשית? מה עשית?‬
‫שאם מישהי...‬
‫תראה אותי...‬
‫למה היא נראית ככה?‬ ‫-הייתי צריך לעקור לה את השיניים.‬
‫שאם מישהי תראה אותי כמו שאני באמת...‬
‫היא תלך.‬
‫לתמיד.‬
‫מה איתך, לאב?‬
‫מתי עוד הרגשת כמו שאת מרגישה עם ג'ו?‬
‫כשאני מרגישה...‬
‫שאני מגוננת.‬ ‫-על מה את מגוננת?‬
‫על המשפחה שלי.‬ ‫-למה דווקא על המשפחה?‬
‫כי זה מה שעושים.‬
‫מה את מקבלת מהמשפחה שלך?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫המשפחה אמורה...‬
‫לאהוב אותך בלי תנאים.‬
‫למה זה כל כך חשוב?‬
‫למה האהבה צריכה להיות בלי תנאים?‬
‫כי אם מישהו...‬
‫יראה...‬
‫כמה מכוערת אני יכולה להיות...‬
‫הוא יילך לתמיד.‬
‫יהיה הוגן לומר שאחד הדברים המשותפים לשניכם‬
‫הוא פחד כה עמוק מפני נטישה,‬ ‫שאתם מרגישים שהוא ייהרג ובל יעבור.‬
‫כמטאפורה, כמובן.‬
‫כשהדפוסים שלנו מקבילים,‬
‫קשה לנו מאוד לראות את האדם השני,‬
‫כי זה דומה מדי למבט במראה, עד כדי סכנה.‬
‫אנחנו מדברים על הדברים הכי גרועים,‬ ‫אז למה אני מרגיש הקלה?‬
‫אז איך אנחנו...‬
‫סליחה, איך ג'ו ואני‬
‫אמורים לדאוג שזה יעבוד?‬
‫זאת המילה המושלמת.‬
‫"לעבוד." כי זה מצריך עבודה.‬
‫תשכחי מ"בלי תנאים". אין דבר כזה.‬
‫יש להסכים שנעשה כמיטב יכולתנו.‬
‫בנישואים הכי טובים,‬
‫כל אחד מדרבן את השני בכל יום‬
‫להיות גרסה טובה יותר של עצמו.‬
‫נשמע כמו הרבה מריבות.‬ ‫-בטח.‬
‫כל המריבות רעות?‬
‫אולי לא מדובר בשני מתמודדים בזירה.‬
‫אולי אלה שני שחקנים מאותה קבוצה,‬
‫שנלחמים למען אותה מטרה.‬
‫נשמע טוב.‬
‫שתהיה לי מישהו בקבוצה שלי.‬
‫כן.‬
‫כן, זה נשמע נחמד.‬
‫בדיוק.‬
‫את יודעת מה עוד‬ ‫לא מספרים לנו על חברים לקבוצה?‬
‫הסקס יותר טוב.‬
‫כאילו, יותר טוב מהסוג‬ ‫של "אל תטרחי לתאר אותו לחברות לא נשואות".‬
‫תשוקה שניזונה מהאמון העמוק ביותר.‬
‫סקס פשוט פראי.‬
‫קבוצה.‬
‫זה מה שיכול להיות פה? באמת נשמע נחמד.‬
‫לאב מכירה אותי יותר מכל אחת אחרת אי פעם.‬
‫אני מתחיל להבין למה זה כל כך מפחיד.‬
‫ג'ו. ג'ו!‬
‫היי.‬ ‫-מה, מה?‬
‫תסתכל.‬
‫נדמה לי שהם של משפחת שרמן.‬
‫לפני כמה ימים הם תלו שלטים‬ ‫של "אבדו ארנבונים".‬
‫תראה, האמא שומרת על התינוקות.‬
‫תסתכל על הארנבונים, הנרי.‬ ‫הנרי, תסתכל על הארנבונים.‬
‫היא בטח עברה מפה.‬ ‫לא היה לי מושג שיש חור בגדר.‬
‫הנרי...‬
‫זה מצא חן בעיניך?‬
‫וככה פתאום, הנה את.‬
‫הבחורה... האישה שהתאהבתי בה.‬
‫חמימה, שובבה, כנה, וקורנת אימהות יפהפייה.‬
‫אני ממש טיפש. הייתי מרוחק, אכזרי.‬
‫איך תוכלי לסלוח לי אי פעם?‬
‫אני ממש מצטערת על מה שאמרתי.‬
‫ברור שאתה אוהב את הבן שלנו.‬
‫ברור שאתה איתו עם כל הלב.‬
‫זה לא קשור רק אליו.‬
‫זה לא קשור רק לבן שלנו.‬
‫זה משהו חדש.‬
‫מרגש.‬
‫האושר שיש בלהיות קבוצה.‬
‫ואחטא לאמת אם לא אודה‬
‫בכך שהפסיכולוגית שלנו מצוינת.‬
‫אני חייבת להגיד לך משהו.‬
‫אני לגמרי מוכנה להרוג בשבילך.‬
‫לאב, גם אני מוכן להרוג בשבילך.‬
‫ובשביל הנרי.‬
‫טוב, אז...‬
‫אני מבטיחה לעשות ככל יכולתי...‬
‫כדי לוודא שלעולם לא תצטרך.‬
‫גם אני מבטיח.‬
‫לעולם לא שוב.‬
‫תודה.‬
‫לאב,‬
‫יהיו דברים שיהיו מחוץ לשליטתנו, אז...‬
‫חשבתי על דרך שבה נוכל...‬
‫לעזור אחד לשני לדאוג שלא נגיע לשם אף פעם.‬
‫נוכל ליצור מרחב בטוח.‬
‫מרחב בטוח?‬
‫פסיכולוגי מאוד מצדך.‬
‫על מה חשבת?‬
‫גם עם הטיפול,‬ ‫הפציעות שלנו יצריכו זמן החלמה ארוך.‬
‫אי אפשר פשוט‬ ‫למחוק את הדחפים הכי גרועים שלנו.‬
‫אבל אולי אפשר לשלוט בהם.‬
‫אי אפשר לדעת במה או במי ניתקל,‬
‫אבל מניסיוני אני יודע‬ ‫שככה יהיו לנו אפשרויות.‬
‫ככה יהיה לנו זמן להאט, לחשוב ולהשיב.‬
‫נחמד שהחלק הזה שלי סומך עלייך.‬
‫ברוב הזמן.‬
‫אנחנו משרישים שורשים,‬ ‫בונים עתיד בשביל הבן שלנו.‬
‫- פתוח‬ ‫קאפקייקים טריים -‬
‫- מאפיית "בוקר טארט" -‬
‫את תשלטי בפינה הקטנה שלך בעיירה,‬
‫ואני...‬
‫אני אמצא את הפינה שלי.‬
‫הגיע הזמן.‬
‫זה יהיה עניין יום יומי?‬ ‫-אני מקווה.‬
‫מה עשית?‬
‫לא יכולתי שלא לשים לב‬ ‫שלספרים הנדירים שלכם חסרה קצת תשומת לב,‬
‫ואני מומחה בתחום הזה.‬
‫אז אתה רוצה עבודה.‬
‫אתה יודע, צריך תואר שני‬ ‫כדי לעבוד בספרייה, אבל...‬
‫באמת צריך?‬
‫אני אחשוב על זה.‬
‫תודה.‬
‫הבטון התקשה.‬
‫יצאנו מזה בשלום.‬
‫קורה משהו אצל השכן?‬ ‫-לא שאני רואה.‬
‫היא נעדרת כבר כמה ימים.‬
‫הוא כבר בטח יודע.‬
‫הלוואי שידעתי מה הוא חושב.‬
‫את.‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫הבית הזה שלי.‬
‫רק רגע. תיאו, מי זה?‬
‫היי, לאב.‬ ‫-היי, מתיו.‬
‫נטלי לא פה כרגע.‬
‫לא, באתי לדבר איתך. באתי לדבר עם שניכם.‬
‫באמת. הבאתי קאפקייקים.‬ ‫-תודה.‬
‫לאב, זה הבן שלי, תיאו.‬
‫לא ידעתי שיש לך בן.‬ ‫-בן חורג מנישואים קודמים.‬
‫תודה, אבל אנחנו מתמודדים כרגע עם משהו.‬
‫בוא נלך.‬
‫תיהנה.‬ ‫-כן.‬
‫לילה טוב!‬
‫אז מה?‬
‫אז הם יודעים.‬
‫נראה לי שהולך להיות בלגן.‬
‫אנחנו נסתדר. ביחד.‬
‫תרגום כתוביות: ברונק פרלמוטר‬