Szerelem.
Helló!
Értelmet ad a létnek.
Érte érdemes jobbá válni, helyesen cselekedni.
- Bátornak lenni. - Farkaslak.
De Love teljesen kiégetett.
Igen, Love a nagybetűs Ő, a feleségem.
Miért nem szeretsz már?
- A gyerekem anyja. - Megöltem érted Natalie-t!
Megtettem, ami tőlem telt, de ez a nő… utálom kimondani, „őrült”…
Mindent megtettem, hogy jó ember, jó férj és jó apa legyek.
Mindig mindent megteszek.
Nem állítom, hogy romantikus fazonok közül a legjobban teljesítettem.
De a szívem a helyén van.
Love nem értett meg, de te, Marienne megértettél.
Egyformák voltunk,
minden téren összeillettünk.
- Hazudott neked. - Elnézést, tessék?
És ha Joe ölte meg az exed?
Nem, Ryant kirabolták.
Menekülnöd kell. Tűnj el!
Ryan csak a kezdet. Mindenre képes.
Love megmérgezte a lelked, és te elmenekültél.
Nem hibáztatlak, Marienne.
Mindketten tudjuk, ki a hibás.
Love miatt az egész világom lángok martalékává vált és…
Nos, ahogy a New York Magazine,a People
és a Vox.com is lehozta, Love végzett velem.
Szerencsére Henryt jó kezekben tudtam hagyni.
Nem vihettem magammal. Egyelőre.
Életem legnehezebb döntése volt.
A szerelem próbára tesz.
Amennyi próbát én már kiálltam!
Szellemmé váltam.
Nincs otthonom, nincs nevem, mindez érted.
Beismerem,
amikor a keresésedre indultam,
megfogadtam, hogy most utoljára.
Vagy te…
vagy senki más.
Ahogy egy zűrös fazon egy meleg költő szavaival élve mondta:
„A szívnek nem lehet parancsolni.”
A szerelem választ minket.
Egyedül a cselekedeteinket tudjuk irányítani,
azt, hogy meddig megyünk el.
Ted Chiang A pokol mint Isten hiánya című írásában
Neil Fisk elveszíti élete szerelmét.
A nő jó volt, a mennybe került.
A férfi akkor érezhetiújraaszerelmét,
ha ő is a mennyországba jut.
Ám a fickó nem éppen a mennybe való.
Utat kell találnia a megváltás felé.
Sajnálom, de nem.
A történet premisszája necces.
Nem értek egyet.
Pár közel magvas gondolatot fogalmazott meg fantasztikus irodalom létére.
- Hogy érted? - Alighogy irodalom.
Nem mintha nem kéne tananyagnak lennie. Az amerikaiak dögivel írnak ilyet.
Ezt nem vitatom.
A kurzus címe Az amerikai novellairodalom ikonoklasztái.
A dékán biztos még több Hemingwayre gondolt, én csak beugróvagyok.
Nadia, „neccesnek” nevezted.
Igen, és a torkomnak ugrottak.
Magyarázd meg a „neccest” az amerikainak!
Szar, szemétre való, nem jó.
A professzoroknak vannak trükkjeik:
- Bővebben? - Önös érdekért
- nem jár megváltás. - De számít ez, ha jót cselekszik?
Chiang nem azt mondja, hogy a legnagyobb megváltás a jóság.
Azt mondja, ez csak szerelem.
Professzori trükkjeim jó részét
egy Ellie nevű lánytól lestem el.
Húzd meg, ereszd el! A tinik pedig szépen megvitatják.
Persze a „szerelem” szó valami mélyebbet jelentett.
Civilizációkat, vallásokat, a teljes irodalmat.
- Túlzás. - Ezek megölik egymást
vagy egybekelnek a félévvégére.
Úgy mondod, mint aki nem volt még szerelmes.
Oké, ebből ennyi mára, lapozzunk!
Olvassátok el Az áruló szívet,
és majd megbeszéljük, mit jelentett Poe számára a szerelem.
Rendben? Mára ennyi.
- Moore professzor! - Hozzá kell még szoknom.
- Van kérdés? - Nincs.
De igen.
Miért a Ted Chianghez hasonlókat nyomatja
a szokásos ortodox, kissé rasszista, részeges férfiak helyett?
Akik eldöntötték, mi a fontos, tévedtek.
Akik ezeket az írókat adják fel, lusták, ez pedig az én órám.
Alábecsültem magát.
Az akcentusom miatt, ugye? Bocsánat.
- Jól tudok professzorkodni. - Mi az ott?
Rhys Montrose.
Mi? Amerikában nem is ismerik?
Itt mindenki polgármesternek várja, hogy megmentse Angliát önmagától.
Bár gondolom, a léc oly alacsony,
hogy az álszentség minimális bírálásával is
Jézus Krisztussá avanzsálsz.
Olvassa el! Akár még tetszhet is.
A briteknél nincsnagyobb irodalomkedvelő nép a Földön.
Ezek itt tényleg olvasnak.
Nem csak „megveszik”. Kiolvassák, az elejétől a végéig.
Nézd ezt a tiszteletet!
Hajkeféje ugyan nincs, viszont könyvjelzőt használ?
Ha Los Angeles a purgatórium, a kertváros pedig a pokol,
akkor Londonban talán végre jó helyre kerültem.
Még mindig hiányzol, Marienne. Nagyon is.
De ez pont az az európai vakáció, amire annyira szükségem volt.
Meg kell lapulnom.
Kellett a pénz, a tanítás érdekes, és London nem is olyan rossz.
A művészet, színház, könyvek városa.
Jonathan!
Meg az alkalmatlankodó frátereké.
- Az amerikai! - Ez a fickó.
- Harding professzor, helló! - Szólíts Malcolmnak, kérlek!
Mikor mutathatom meg a város igazi arcát?
- Soha. - Hamarosan.
- Milyen a lakás? - Pompás.
Az állásinterjúm után botlottam bele. Két órakor már részeg volt.
Ismét nagyon hálás vagyok, szóval köszönöm.
A francba! Azt hiszem, mennem kell dolgozni.
Igen, nem. Menj csak! Rázd fel a fiatal elméket, meg ilyenek!
Azt pletykálják, ez a meló egyik előnye. Nem tudhatom.
Erre mérget vennék.
- Lehörpintünk valamit. - Inkább festéket iszom.
A lakásomtól az egyetem a város másik végén található, de Londonban
nem bánom a sétát.
Mondhatjuk úgy is, hogy fiatalít.
Nem tudom, mikor nőtt fel a Z generáció, de nekem tetszik.
Erre valók a városok. Dolgoznod kell, hogylépésttarts.
Bizonyos alapvető szempontból
a nagyvárosok mind egyformák.
Kibírhatatlan hipszterek mindenütt vannak,
akárcsak külvárosi ingázók.
Korán kezdenek inni. A kocsmák és hétvégék szentek.
A lakhelyemet látva úgy éreztem,
egy Hugh Grant-filmbecsöppentem.
Ne érts félre, nincs részem Sztárom a párom-románcban,
és ez nem is Dél-Kensington, bárazenergiája tagadhatatlan.
Csendes. Na jó, álmos.
Ami remek.
Sőt, tökéletes.
Sok időm volt gondolkodni Marienne-en londoni sétáim alatt.
Egy költő szavaival élve:
„A szívfájdalom a legnagyobb tanítómester,
hálát adok, hogy bölcsebbé tett.”
Csak annyit mondhatok, hogy soha többé.
Nincs szerelem.
Nincs társaság.
Csak könyvek.
Imádom ezt a helyet.
Báj, beépített könyvespolcok,
kandalló minden sarokban.
Minden tiszteletem, deWilliamsburg ezt sose nyújtaná.
De ami a hátsó ablakommal szemben történik,
az felettébb érdekel.
Malcolm nem tudta, hogy belátni, amikor ezt a lakást ajánlotta.
Rá a legtalálóbb szó: „bulibáró”.
Hát ő meg kicsoda?
A barátnője?
Miféle nő…? Nem.
Nem érdekel.
Senki nem érdekel.
Ahogy egy Mooney nevű fickó mondta: „Nemaz én cirkuszom, nem az én majmaim.”
Nem akarom tudni.
Mások dolgából úgy maradhatsz ki,
ha belelátsz a kártyáikba.
A nő főleg dolgozik.
A férfi főleg játszik.
Malcolm a megfelelő iskolába járt, mint az apja és a nagyapja.
Egy napot sem kellene dolgoznia,
de egyetemi tanárként
kellően megbecsült, ami ellensúlyozzaa feltételezést,
hogy a több generációs vagyon és beltenyészet miatt nem túl okos.
A többi professzor leginkább sármos léhűtőnek tartja.
Bár úgy hírlik, az ágyban is figyelemre méltó, méretes…
Tudod, mit? A könyvtárban van órám.
Mindent hallok, akár akarom, akár nem.
Mi a helyzet a nővel?
Kate Galvin.
Kate nagyon keveset láttat.
Online jelenléte a melóra korlátozódik.
Galériatulajdonos, műgyűjtő, hajadon, Greta Galvin lánya,
a kilencvenes évek szabad szellemű modelljemost Ibizán spirituálisstylist.
Ha sejtésem nem csal, anyja ellentéteként nőtt fel.
Összeszedett, ambiciózus, határozottan amerikai munkamorál.
Amit megtudtam róluk, alátámasztja, hogyigazam van.
Nem kell megismernem őket.
Miközben Malcolm valahol vedel, Kate továbbdolgozik.
Mi foglalkoztatja ennyire?
Nem hiszem, hogy a napi művészeti híreket nézi.
Helló!
Malcolm talán kielégületlenül hagyta? Ezt nem nézem.
Miért teszi ezt velem az univerzum?
Nem kattanok rá.
Nem az első szexuálisan frusztrált nő,
aki elfelejt befüggönyözni.
Azért tanulmányozom őket, hogy sikeresen elkerüljemacirkuszt.
Semmi sem állhat közém és az európai vakációm közé.
De hiányzik, hogylegyenvalakim odakint.
Valaki, akit érdemes nézni.
Egy rejtély, amit érdemes megfejteni.
Te.
De az, hogy hiányzol, nem hoz vissza.
Azt hittem, számít majd, hogy milyen messzire utaztam.
Bejártam Franciaországot heteken, hónapokon át.
Mit meg nem tettem érted!
Felkerestem Párizs összes művésztanyáját.
Újra és újra végiglátogattam őket.
Folyton azt éreztem…
Épp elkerültük egymást.
Hetek teltek el.
Sosem adtam fel.
Tudtam, hogy közel járok,
és a sors végre megjutalmazott.
- Szabad? - Persze.
Imádom ezt a művészt.
Van még más munkája vagy e-mailje?
Igen, egy e-mail.
Megnézem.
Időbe telhet, amíg jelentkezik.
Az Acanthus művészeti fesztiválra ment Londonba.
Művészeti fesztivál.
Londonban.
Tudtam, hol talállak.
TE
Dugd fel magadnak, Malcolm!
Amit tuti imádnál, mert narcisztikus vagy.
Kate, gyere vissza!
Látod? Azt hitted, nekünkvannakgondjaink.
Azon tűnődöm… Nem.
Nem… Nem vagyok rá kíváncsi.
Csak hogy tisztázzuk,
nem számít követésnek, ha ugyanazon az úton kell hazasétálnod.
Nem tűnnek barátságosnak.
Fogd a táskáját!
Nem lehet igaz. Nem keveredhetek bele.
Hagyjatok! Segítség!
Basszus! Nem az én cirkuszom, nem az én majmaim.
Hagyjatok!
Úristen!
Húzzunk innen! Bassza meg!
- Jól van? - Kurvára utáltam azt az órát.
Ezt igennek veszem.
Fel kéne jelentenem, visszajöhetnek, és megtámadhatnak egy diákot.
A rohadt életbe!
Nem lenne jó nekem, hakijönnénekazsaruk.
Sajnálom, kicsit kínos.
Mi? Mondja már!
Lehetne, hogy…? Engem ne említsen!
A munkavállalói vízumom nincs rendben.
A fenébe! Kellett nekem beleavatkozni, mi?
Kellett nekem megmentenem a nőt.
Ragaszkodott hozzá, hogy hazavigyen. Nem kínos.
Bájcsevegtünk egy kicsit, és Jonathan Moore-ként mutatkoztam be.
Még mindig nem tudom, szólt-e rólam a zsaruknak.
A mai események észhez térítettek.
Mostantól mindenképpen meghúzom magam.
Legfőképpen pedig távol maradok tőlük!
John fiú!
Hívhatlak John fiúnak?
Mint amikor a macskák megérzik az allergiád,és az öledbe huppannak.
Jézusom!
Be lehet látni a lakásunkba.
Leskelődsz, John fiú?
Senki ne tapizza a csajomat, hallod? Egyiket sem.
Aha, rühellem a fickót.
Köszönet Kate-ért.
Volt idő, amikor Londonban csak akkor kerültél bajba,
ha magad kerested.
Ma már a mocskok mindenütt ott vannak.
Sajnálom azokat, akik ilyesmire kényszerülnek.
Kényszerülnek?
Söpredék születéstől fogva.
A magunkfajtákat veszik célba, mert tudják, nincs senki…
Épp azt fejtegeti, hogy a gazdagok az igazi áldozatok.
…utálják a gazdagokat.
Mi vagyunk az igazi áldozatok.
Tudod, a családom ereiben ténylegesen királyi vér csörgedez.
Mármint királyi származású.
Ez álszerénység volt?
Felépítettük ezt az országot, és mi a hála érte?
No persze. Valóban melós keze van.
De hagyjuk a parasztokat!
Kedves barátom, Adam Pratt nemrég nyitotta meg a Sundry House-t.
Totálisan elitista, mindenki szörnyen okos,
a pultos pedig vérprofi bűvész.
Velünk jössz ma este!
- Sokat kell még olvasnom… - Nem. Nem kérdés volt.
Megmentetted Kate életét.
Meghálálom neked.
Fél óra múlva indulunk.
Továbbra is remekül távol tartom magam ezektől az emberektől.
Adam Pratt Sundry House-a a Soho legexkluzívabb klubja.
A hihetetlenül szerencsés és kiváltságos londoniak búvóhelye.
Kérem, ne fotózzanak!
Mire jó ez az egész?
- Mal? Kate! - Ide-ide!
Szent ég, lenyűgözően néztek ki!
Káprázik a szemem? Kész vagyok.
Phoebe, Lady Borehall-Blaxworth.
Tudom.
Persze hogy utánanéztem, mielőtt idejöttem.
Lady Phoebe!Kate leghíresebb barátnője.
Toxikusan arisztokratikus,
szerfelett szőke,
egyszerre nem egy, hanem két focicsapat kapitányával
randizott.
A bulvárlapok 15 éves kora óta minden bakit és gyantázást dokumentálnak.
Mégis azt a benyomást kelti, hogy őszintén kedves és aranyos.
Lehetséges ez?
Ki ez a szomorú koboldmakikölyök?
Gyere, menjünk be, mielőtt ezek felfalnak!
- Remek. - Phoebe?
Te jó ég! Te meg mit csinálsz itt?
Szóval ezt kapod a25ezerfontos éves tagságidíjért.
A szépek, a menők ésa valódi szőrméselkényeztetettek
Instagram-barát megvilágításban iszogatnak.
Még a szagból is gazdagság árad.
Ha ledobnának ide egy bombát,
Nagy-Britannia GDP-je 10%-kal esne, de talán megérné.
- Jonathan! - Kezdődjék a játék!
Melyiküket fogom a legjobban gyűlölni?
Drágám, ő Jonathan Moore. Amerikai.
- Nagyon örülök. - Üdv!
Blessing egy nigériai hercegnő.
Blessing Bosede.
A hercegnők a fánteremnek aSundry House-ban.
A techiparban dolgozik. Üzleti tervei piramisjátékra hajaznak.
Mindez, és ráadásul sznob.
Bocsika a zavarásért! Erre!
Remek, még több bemutatás.
Hogy tetszik a művészet, John fiú?
Tetszik.
Akkor bemutatom Simon Soot.
Simon Soo rekordeladásainak tuti semmi köze ahhoz,
hogy az apja milliárdos.
Simon hitelesen hozza a szenvedő művészlélek figuráját,
pedig eddig legfeljebb az ujját vágta el,
és apuci pénze azt is azonnal begyógyította.
Simon, ő Jonathan Moore.
Túl sok barátom van.
Gyere majd, ha egyikük meghalt!
Simon, drágám,
ne legyél seggfej!
Sophie, Simon nővére.
Sophie Soo.
A testén minden ruhadarabreklám.
Annyira pénzsóvár, hogy szinte lenyűgöz.
Sophie Oxfordba ment, majd a Harvardon jogra, de Míkonoszban tanulás közben
rájött, hogy lájkok és követők szerzéséhez kevesebbet kellolvasnia.
Sophie menő influenszer,
akinek munkája abból áll, hogy bikinis képeket posztol,
inspirálva ezzel az elhízott lakótelepi plebszet.
Kegyetlen, kapitalista, kamu.
Szinte szociopata.
Mi van?
Rajongód vagyok, drágám.
- Húzz a picsába, és dögölj meg, Malcolm! - Ők sem bírják egymást.
Nagyon örvendek…
Jonathan! Én is örvendek, mindkettőtöknek.
- Szóval amerikai vagy? - Óvatosan!
Mind fegyvert hord.
Bárcsak!
Pár tény Malcolmról.
Iszik, mint a gödény, szerelmes a hangjába, sok a barátja, mind szörnyű.
Újabb jelöltek London legnagyobb seggfeje versenyére:
Roald Walker Burton.
Elsősorban hajóiról, egyéjszakás kalandjairól
és „rémisztő késgyűjteményéről” híres.
Gemma Graham-Greene szidott amerikait, transzneműt, szegényt, zsidót,
mindezt egy mondatban, közben bedobott egy felest.
Connie hogyishívják, róla annyit, hogy őrült, és vannak lovai.
Nem tudom, ezek bírják-e egymást.
És piszok gazdagok, olyan ez, mint egy kötelező klub.
Hozok egy kis cuccot.
Malcolm drogért ment, így kicsit fellélegezhetek.
- Jonathan! - Vagy nem.
Ez a nevetséges bestia Adam, a pasim.
Potenciális férjjelölt, de az esküdtszék még ülésezik.
Ne aggódj! Lefizetem az esküdteket.
Amerikai.
Lássuk, felérsz-e a britekkel!
Adam Pratt, a Sundry House tulajdonosa.
Ez mind apuci pénze.
Egy gazdag kölyök álomvilága, akinek büdös a munka,
hogy lenyűgözze vele a többi pénzes suhancot.
Jonathan Moore irodalmat tanít Mallal. És amerikai!
Moore! Hova valósi a családod?
Mindenfelé.
Tetszik, hogy konfekcióruhát hordasz.
- Mi a kriptód? - Pöcs! Megvan a győztes.
Várjunk csak! Kitalálom.
Nem, ebből fogadás lesz.
Múltkor elvesztetted a lakásodat Marrákesben egy cipőméret miatt.
Gyere, kicsim, vegyüljünk!
Vegyülnöm kell, de visszajövök, Jonathan.
Vágyódj csak honfitársad búgó hangjára!
Ne siess!Kiosonhatok már?
- Azt a rohadt! - Öt perc, és elviszlek.
Reménytelen taxit fogni. Tessék.
Hidratálj!
Nyilván egy óra múlva még
a sarokban iszogatva retkes Malcolmra várok.
Mi lehet olyan vicces?
Rhys Montrose.
Mindenki őt akarja polgármesternek.
Mit keres itt?
- Jó könyv. - Jaj, ne! Mintha részeg lennék.
Te vagy az új arc.
Mal a kollégium óta örökbe fogad titeket.
Oxford, igen. Együtt jártatok oda.
A könyv arról szól, hogy nyomorba született,
labilis, egyedülálló anyaneveltefel, könnyű vele azonosulni,
kész csődtömeg volt, de megtudta, hogy egy herceg fia,
rendbe jött, Oxfordra ment,
majd ő lettazegyiklegjobb emlékirat szerzője.
Nem semmi.
Senkinek ne áruld el a mocskos sztorid 30 évig, majd írd le,
hirtelen millióan csámcsognak minden szarodon.
Ha számít valamit, nem találom ízléstelennek a könyved.
Akkor embertárs szar gyerekkorral?
Értem.
Igazi szar gyerekkor.
Jó, hogy megismerhetlek, bajtárs.
A pénzszerzéssel az a helyzet, ha nem volt,
sosem érzed úgy, hogy van.
- És azok, akiknek mindig volt… - Egy másik faj.
Pontosan.
Igazából még nem utálom.
Táncolnak, miközben ég a világ.
Észre se veszik, hogy ég.
Miért tennék?
Tökéletes az időjárás.
Ez az első igazi beszélgetésem ma este.
És ezzel megyek Berlinbe egy reggeli műsorba,
hogy jópofizzak a polgármester-választásomról.
Én rád szavazok.
Viszlát, Jonathan!
Én meg újra magamra maradok a szemétládák vermében.
Eleget vártam Malcolmra. Ideje indulnom.
Oké.Részegebb vagyok, mint hittem.
Jonathan! Igyál!
- Muszáj! - Eressz el!
Jaj, ne! Mi volt ez?
Abszint, bébi.
A tapéta rögtön szóba elegyedik veled.
- Mondd csak, Jonathan! - Miért vagy itt?
- A francba! - Megöltél valakit?
Mindig kiszúrom.
Az unokatestvérem megölt valakit. Balesetben.
Csak egy hajléktalan volt. Ha most történt volna, eltörölnék.
- Elnézést! - Valaki megbántott?
Egy nő volt? Ez történt?
Összetörte a szíved?
Összetörted a szívem, Marienne?
Amikor követtelek a londonifesztiválra, éreztem, hogy ottvagy.
Megváltoztál. A decens Madre Linda-i könyvtáros eltűnt.
De mégis te voltál.
Felírom magamnak: sohatöbbénemiszomabszintot!
Mi teszi ennyire nyomorulttá John fiút?
A nagyképű bohóc hív John fiúnak.
Mindenki szerelemre gondol.
Szóval kidobtad,
- vagy lelépett? - Mit számít?
Követtem egy nőt Párizsba.
A világ legromantikusabb városa.
Aztán összetörte a szívem.
- Nem ő volt az igazi. - Tökéletes pár voltunk.
A volt feleségem mesélt neki rólam.
Na ez az évtized átka.
A nők hisznek a nőknek,
mintha ők nem hazudnának, nem csalnának, nem dugnának.
- Még többet is, mint mi. - Ő más volt.
Barátilag hadd mondjak valamit!
Leégeted magad azzal,
hogy itt ülsz fülig belezúgva egy ribancba,
aki még csak le sem szar téged.
Míg itt beszélgetünk, a következő faszon lovagol, szóval lépj tovább!
Dugj, míg elmúlik a fájdalom! Sok lotyó van a Sohóban.
Ha mozogni tudnék, kinyírnám a fickót.
Édesem, igyál még abszintot!
Ne, ezt ne! Ne már! Totál kicsinálod őt.
Nélküled úgysem számít semmi.
És nem is jó.
- Elmondta neked? Királyi származású. - Mi a fasz?
Hogy kerültem ide?
Miről beszél?
…mindkét Middletonnal randizott. Malcolm hazudik.
Elnézést!
Mentsen ki valaki innen!
Miattam fakadt sírva? Mit tettem?
Ez maga a pokol. Hol a telefonom?
- Bassza meg! - Ideje őt hazavinni.
Nos, legalább hazaértem.
Látod, hová jutottam, mertpróbállakelfelejteni, Marienne?
Kié ez a kabát?
Nyugalom!
Ideje őt hazavinni.
Dívány, dívány!
Malcolm hozott haza.
Meg kéne köszönni neki?
Nem. Ha tuskó vagyok, talán a drogos nőgyűlölő békén hagy.
Új nap. Nincs több őrültség!
Vissza a csendes magányba!
Malcolm!
Söpredék születéstől fogva.
Itt üldögélsz fülig belezúgva egy ribancba.
Várjunk! Én tettem…?
Hisz pont ez elől menekültem.
Soha többé nem akartam véres késhez érni.
Szörnyű dolgokat mondott rólad.
Haragudtam rá miattad.
De valahogy így még rosszabb.
Ennyit Malcolm tweetjéről, hogy Bermudára utazott.
Mi a…?
Hova tennék egy ujjat?
Máris bejelentette az eltűnését?
Nem. Biztos azért jöttek, hogy felvegyék a vallomását a rablásról.
Mindent elmond rólam.
Bármikor bekopoghatnak, itt meg egy gyanús emberméretű szőnyeg.
Kifelé menet beléjük futhatok egy emberméretű szőnyeget cipelve.
Új terv, igyekezz!
Basszus, de nehéz!
Az átkozott kurva szőnyeg!
A rohadt életbe!
A klasszikaprofesszor azt mondta, használhatom a kocsiját vészhelyzetben.
Rendben.
Oké. Remek.
Sötétedésig kitalálom, mi a francot kezdjek vele,
és felkészülök, hogy az út másik oldalán vezessek.
Ezt láttad, amikor rám néztél, Marienne?
- Nem akartam, hogy igazad legyen. - Elnézést!
Marienne?
Most már beszélhetünk?
Állj!
- Nem foglak bántani. - Igazad van, nem fogsz.
Ezt fogom használni.
Sajnálom.
Azt hittem, örülsz, ha meglátsz.
Azt hittem, szeretsz.
Szerettelek.
Most itt vagyok.
- Tudom, sok minden történt… - Nem.
Nem.
Juliette Párizsban van.
Egy barátjánál.
Holnap vár haza.
Hazamehetnék a lányomhoz…?
Hogy kérdezhetsz ilyet?
Megölted Ryant!
Elvette a gyerekedet!
És a feleséged?!
Mivel te állsz itt, nem Love ölt meg téged.
Hanem te őt, ugye?
Mondd, hogy nem volt több!
Atyaúristen!
Úgy teszel, mintha nem lenne igaz.
Mintha csak egy jó ember lennél, aki rosszat tett.
Gyilkos vagy, Joe.
Tévedsz velem kapcsolatban.
Bárcsak így lenne! Bárcsak, de…
Tudod, mit? Be fogom bizonyítani.
Viszlát, Marienne!
Félelemmel telve néztél rám.
Nem bírtam elviselni.
Elengedtelek, hogy bebizonyítsam, más vagyok.
Sosem bántanálak.
Egy idegen, aki idegenben
keres egy félreeső helyet Malcolm számára.
FŰRÉSZMALOM ÁCSMŰHELY
A fűrészmalom ígéretesen hangzik. Reméljük, zárva van.
Ha ezzel a szájhőssel elkapnának, költői igazságszolgáltatás lenne.
Szerencsére ugyanazok az eszközeik,
mint az USA-ban.
Aha, a Putnamra fogadtam.
Kiosonok a kocsmába a második félidőre.
LEKÉRDEZÉS PUTNAM FOCI
PUTNAM - FILLERTON
Úgy tűnik, egy fél futballmérkőzésnyi időmvanrá.
Tudom, hogy ők nem így hívják.
Albert herceg farokpiercing. Nemhazudotta királyi származásról.
Azt hittem, a húsdarálóval, kemencével együtt mindezt hátrahagytam.
Gól!
HIPÓ
Furikázás London környékén, hogy a testrészeket a csatornába
és a Temzébe vessem. Nem így terveztem avárosnézést.
Ennyit arról, hogy Jonathan jobb lesz.
Nem mintha Jonathan akartam volna lenni,
miután elengedtelek.
Az volt a tervem, hogy elfojtom a fájdalmamat, éslelépekLondonból.
Joe Quinn Goldberg!
Mást vártam, nem tudom, talán, hogy…
meghaltál?
De utolért a múltam.
Eliot Tannenberg.
Ismered a munkaadómat, Ray Quinnt, a korábbi apósodat.
Azért jöttél, hogy visszavigyél?
Nem. Hogy megöljelek.
Köszönöm.
Hosszú nap volt.
Aztán Eliot meglepett.
Hogy őszinte legyek…
Fáradt vagyok.
Mindössze annyit akarok…
hogy vége legyen, tudod?
Senkit nem akarok többé bántani.
Még téged sem.
De az bonyolult lenne.
- Hogy érted? - Többe kerülne, mint amit Ray fizet.
Annyiba, amennyi Love-nak azon az egy számláján volt.
Talán nem is tudtál róla.
Talán csak véletlen, hogy pont aznap ürítették ki,
amikor te porrá égtél.
Szóval zsarolás?
Elég pejoratívan hivatkozol arra, hogy felajánlom a segítségemet.
Ez a tiéd.
Jonathannak nézel ki.
Jó hírű, a Columbiára járt, hitelképes, van munkavállalási vízuma.
Bármilyen munkát megkaphatsz.
Meghúzod magad, nem keveredsz szarságba.
Csak eltűnsz.
Legyél Jonathan!
Raynek azt mondom, meghaltál, aztán felszívódok én is.
Jonathan neked is esélyt ad, hogy más döntéseket hozhass.
Még egy dolog, a lány, akit követsz, Marienne Bellamy?
Ő tudja, hogy élsz.
Szóval nézd!
A 8 órás vonattal Párizsba utazik.
- Hacsak meg nem állítod. - Most mondtad, hogy…
ez az esélyem más döntések meghozatalára.
Egyikünk sem akar bántani senkit.
Igen.
Szóval…
Menj, intézd el, aztán sétálj el Jonathan Moore-ként!
Sms-ezz, ha végeztél!
Egyedül voltam egy idegen városban.
Egyedül a megtört szívemmel.
Nem tudom, miért öltem meg Malcolmot. Nememlékszem.
Csak azt tudom, hogy elbuktam.
Igazad volt, Marienne.
Üdv! Azt hiszem, ez Adam Pratté.
- Persze. Itt hagyom neki. - Remek. Köszönöm.
Helló! Szia! Máris visszajöttél Berlinből?
Európában vagy, Jonathan.
Három óra alatt bárhová odaérsz.
Hogy alakult az este?
Imádnak bulizni.
El szoktak durvulni a dolgok.
Nem ostoroznám magam, ha valami baromságot műveltél.
Azon a napon, amikor eldöntötted, hogy Oxfordra mész,
újjászülettél.
Ebből a fejezetből legtöbben azt emelik ki,
hogy anyám meghalt, míg börtönben ültem verekedés miatt.
Ahogy írtad: „Az összetört szív előtt új távlat nyílik.”
Ez a te utad is?
Úgy volt, hogy az lesz.
Őszintén, annak kéne lennie.
De elcseszted.
Csúnyán, rettentően, igen.
Segítene, ha tudnád, hogy ez a fejezet hazugság?
Háromszor ért megvilágosodás a rács mögött.
Jó magaviseletért kiengedtek, de újra megvertem valakit.
Mentségemre szóljon, hogy ezt így leírni redundáns lett volna!
Sejtek valamit rólad.
Mit?
A viccet félretéve,
szerintem igazán pokoli életed volt.
Olyan, amit nem mindenki él túl.
Közel járok?
- Igen. - Mély sebeket szereztél.
Ezért igazi sérüléseket tudsz okozni.
Úgy érzem, védekeznem kéne, de…
Nem védekezem.
Ki vagyok, hogy elítéljelek?
Oké. És most?
Nem tudom meg nem történtté tenni, ezért inkább
megpróbálok valami jót tenni a jövőben,
például megvédem a szeretteimet,
és ténylegesen teszek valamit Londonért.
Szóval szerinted lehetséges?
A megváltás.
Szerintem igen.
Feltéve, ha az ember nem menekül el önmagától.
Szembenéz mindennel, könyörtelenül.
Könnyű, nem?
- Azt hiszed, kamuzok. - Azt hiszem, író vagy.
Itt fogsz ülni, azon a baromságon rágódni?
Fogadj el mindent, Jonathan!
A másnaposság elmúlik.
Jól hangzik.
De tettem olyan dolgokat, amiket nembiztos, hogy valaha el tudok fogadni.
A Cannes-ba, Nizzába és Marseille-be tartó vonat hamarosan indul,
kérem, fejezzék be a beszállást…
Köszönöm.
Elnézést. Bocsánat.
- Hadd segítsek! - Köszönöm.
LADY PHOEBE EGY MOSOLYNÁL TÖBBET VILLANT
Azt hitted, zsebtolvaj, miközben megmentettelek.
Én raktalak fel arra a vonatra.
Hagytalak elmenni.
Hogy lásd, nem az vagyok, akinek hiszel.
Nem vagyok gyilkos.
JOE MEGTÖRTÉNT.
Hogy megpróbáljam ezt igazolni.
De nem lehet. És persze.
Remek. Tökéletes. Te vagy az.
Meglep, hogy tudok olvasni? Miért bámulod?
- Érdekel, mit szeretsz. - A munkámhoz kell.
Nyugodtan kitalálhatja, Mr. Holmes, hogy szeretem a művészetet.
Múltkor Malcolmmal mentél el a Sundry House-ból, igaz?
Nem láttad ma véletlenül? Nem volt az irodájában.
Nem láttam. Kérlek, köszönd meg a nevemben,
- hogy bekísért a lakásomba! Én… - Ki voltál ütve. Igen, láttuk.
Biztos a surrey-i házban ír verseket.
Nem rajongsz a költészetért. Feljegyzem.
Igazából valami fontosat akartam kérdezni tőled.
- Nem lesz ez jó. - Gyere át vacsorázni!
- Tessék? - Egy kis estély Simonnak.
Nem lehet. Dolgozatokat javítok.
Egek, ezek az amerikaiak meg a munkamániájuk!
Ez Anglia. Itt vacsorázunk.
Phoebe akarta, hogy meghívjalak.
Nem tudom, mivel traktáltad, de odavan érted.
Én sem tudom, de…
Hé! Hová merültél el?
Odarendeltek, szóval…
Az amerikaiak nem bírják, ha rájuk parancsolnak.
Rendben. Kérlek, gyere el a vacsorára.
Úristen! A bizalmat ki kell érdemelni.
És ha idegenek szimatolnak a barátaim körül,
talán tényleg nem akarsz semmit, de nem fogok úgy tenni, hogy nem gyanús.
És nemhogy nem érdekel, ha ribancnak tartasz,
hanem igazából örülnék is neki.
Elborzaszt vagy lenyűgöz?
Mondj igent, vagy Phoebe sírni fog,
és elintézem, hogy a paparazzók is lássák,
egész London megtudja,
- és a képedet gyalázza. - Sakk-matt.
- Akkor szívesen jövök. - Szívesen? Merőben gyors fordulat.
És kvittek vagyunk.
Az életemért.
A rendőröknek azt mondtam, nem láttam, ki mentett meg.
Bár úgy éreztem, a papírjai tökéletesen rendben vannak.
Szívesen.
Moore professzor! Örülök, hogy újra velünk van.
A privát rendezvény a Párizs társalgóban van.
Viselkedj normálisan! „Nem én vagyok, aki berúgott
történetesen azon az estén, amikorMalcolm eltűnt.”
EVANESCE ÚJ ÜZENET
Evanesce? Ismerem.
Ez egy biztonságos chatprogram, minden kommunikációt töröl.
Hogy került ez a telefonomra?
„Helló, te”? Ez meg ki?
„Megleptél, hogyígyelintéztedMalcolmot.”
Mi a…?
„Amikor az asztalodon hagytam, azt hittem,
hogy te lakolsz meg a bűneimért.”
Nem én tettem.
„Nem az vagy, akinek hittelek.
Ki vagy te?”
Ki vagyok én?
Te ki vagy?
Valaki…
Moore. Hova való a családod?
- …valaki közülük… - Ki ez a szomorú koboldmakikölyök?
- …megölte Malcolmot… Gyere majd, ha egyikük meghalt!
- Dögölj meg, Malcolm! - …a nyakamba akarta varrni.
- Megöltél valakit? - A te bajod, hogy ki vagy.
- És most… - Miért vagy itt?
…üzenget nekem.
Ki vagy te?
És mi a következő lépésed?
A feliratot fordította: Várkonyi Erika Lívia