-I tidligere afsnit: -Jonathan.
-Jonathan Moore. -Jonathan!
Amerikaneren.
Malcolm kendte ikke til udsigten.
Kate Galvin.
Galleriejer, kunstelsker, ugift. Fokuseret, ambitiøs.
-Jeg burde rapportere det. -Nævn ikke mig.
Du reddede Kates liv.
Jeg betaler tilbage.
Min kære ven Adam Pratt åbnede for nylig Sundry House.
-Kom med os. -Fuck, jeg er i helvede.
Nu skal han hjem.
Malcolm. Vent, har jeg...?
"Jeg troede, du ville blive fældet for mine synder."
-Jeg gjorde det ikke. En af dem... -Pis af og dø, Malcolm.
...dræbte Malcolm.
-Jeg skulle have skylden. -Hyggeligt, våbenbroder.
Hvem er du?
En af jer.
En af jer sataner sendte mig sms'erne.
En af jer holder øje.
En af jer dræbte Malcolm og efterlod ham på mit bord.
Nu prøver de at hænge mig op på det.
Jeg fjernede hans lig.
Måske ikke som en, der aldrig har gjort det før.
Desværre gjorde det mig meget interessant for dig.
Så hvem af dem er du?
Er du okay, Jonathan? Du ser syg ud.
Jeg har det fint.
Hvad?
Jonathan sagde, at din historie er fascinerende, men nu må du skåle.
Ellers gør jeg det.
Stjæler du mit rampelys...
...er du død.
For Simon, for den største kunstudstilling. Denne aften er for dig.
-For Simon. -For Simon!
-Hørt, hørt. -Skål.
-Skål.
Hvor blev min lille europæiske ferie af?
Hvad er det nu?
"Din tilstedeværelse er ønsket på en skøn aften."
En gruppe af privilegerede mistænkte,
en fælde og nu en kryptisk invitation som i et britisk mordmysterium.
Pis.
Jeg er i et mordmysterie, den laveste form for litteratur.
Føles paranoidt, men du gemte et lig i mit hjem.
Måske var det ikke alt.
Noget nyt at sige?
Selvfølgelig bruger du Evanesce.
Beskeder forsvinder, når de er blevet læst.
En favorit blandt eliten og de paranoide.
Hvornår lagde du det på min telefon? Engang...
Drinks!
...i aftenens sorte hul, var du der.
Rolig nu, Johnboy.
Derfor drikker jeg ikke.
CLOTHO-GALLERIET
Simons udstilling?
Skal jeg google alt?
"Clotho-galleriet."
Ja. Simon Soos udstilling, åbningsfesten.
Elitær, eksklusivitet, tjek. Kate Galvin.
GALLERIEJER
Myrdede du din kæreste, efterlod ham på mit bord og piner mig nu?
Du er ikke på kontoret.
Jeg har travlt. Kan du skrive tilbage?
Jeg har brug for hjælp.
Hun lyder vred på den døde fyr,
hvilket tyder på, at hun ikke ved, han er død.
Måske får hun det optaget, fordi hun er klog.
Skønt. Jeg kan læse op på min mindst foretrukne genre.
Mooney elskede mysterier. Jeg ser dem som krydsord for voksne.
Sæt ring om ledetråde og vind. Ikke kunst.
Liget i biblioteket og Drabet i sognegården.
-Skal vi læse dem? -Nej, det er et personligt projekt.
Ærgerligt. Jeg elsker mordmysterier.
Er stilen ikke lidt for formel?
Åh nej, du er en af dem. Trist.
Av. Men jeg har brug for hende.
Hvad misser jeg?
Det er en formel, men formlen er sjov.
Den trækker en ind og skjuler en social kommentar.
Dit problem er, at mysterier er underholdende.
Hvorfor er det et problem?
Hvem vil ikke underholdes?
Hvide, mandlige genier. Ikke?
At være kedelig er blevet en indikator for stor kunst, mens...
Vil du udgives, må du fange folk.
Derfor er Agatha Christie den bedst sælgende forfatter i verden.
Og 99 procent af alle færdiggør aldrig Infinite Jest.
Jeg gjorde.
-Det var en spildt måned. -Gen Z er brutale.
Så jeg er en snob?
En smule patriarkalsk.
-Hvad går projektet ud på? -Prøver stadig at finde ud af det.
Og jeg må forstå, hvordan de fungerer.
Udvikling af plot?
Jeg kan hjælpe.
Den arrogante 19-årige er min hjælpende engel.
-Meget gerne. -Okay.
Jeg skal undervise en, der er dårlig til russisk om seks minutter.
-Russisk? -Ja.
Jeg lufter også forkælede hunde i Hyde Park.
Nadia, hvornår sover du?
Søvn er for de rige. Okay, så her får du hele Dame Agatha.
For det første er der ingen tilfældigheder.
Og for det andet: Alle motiver handler altid om sex, penge eller hævn.
Det tredje: Første mistænkte er som regel det andet offer.
Nej, jeg forestiller mig et enkelt, voldeligt mord og et komplot.
Så handler det om, hvorfor offeret blev myrdet.
Nogen ønskede dem døde og udførte det med passion.
Jeg synes, indramningen er lidt af et brud. Men skrevet godt?
Kokkens kys.
Det grundlæggende.
Bliver bogen en bestseller, får jeg ti procent.
Det er en aftale.
-Godt. Vi ses. -Tak, Nadia.
"Ingen tilfældigheder."
Joe Quinn-Goldberg.
Elliot, din lede satan.
Bekvemt, at en fra familien Quinn ringer op
midt i et mordmysterium.
Du ligner en Jonathan.
Du lovede aldrig at ringe.
-Det var før, du narrede mig. -Hvabehar?
Beskederne.
Malcolm Harding.
Jeg kan ikke sige, hvor stor en lettelse det er
ikke at vide, hvad du taler om.
Du burde prøve meditation. Det virker for mig.
Hør nu her...
-Elliot, jeg er ikke en idiot. -Det lyder ellers sådan.
Beklager, at du ødelagde dit nye liv, men nu er jeg officielt
og bogstaveligt hævet over det lort.
Bare du får ende på lidelsen og roden til den.
Og fuck dig for at få mig til at ødelægge den her fine mobil.
Selvfølgelig er det ikke så let.
EVANESCE 1 NY BESKED
"Hej igen." Pis, det er dig.
"Pæn jakke. Brun klæder dig."
Hvor fanden er du?
Du kan være overalt. Hvor er du?
Din snedige... "Jeg lærer meget om dig.
Paranoid.
Enspænder af natur."
Du er en skide stalker, hvor end du er.
"Absolut ikke en rigtig professor."
Nå, ikke? Hvem er du?
Tænk. Tænk.
"Hvorfor dræbte du Malcolm?"
Selv et sarkastisk svar kunne afsløre motivet,
og jeg kan finde ud af, hvem du er, stoppe det her
og finde lidt...
"Du hedder ikke Jonathan Moore." Pis!
"Jeg regner dig snart ud." Det kan jeg ikke lade dig gøre.
Så jeg må regne dig ud først.
Lady Phoebe.
Hun insisterede på, at jeg kom. Hvad mon jeg sagde?
Men hun er fan af Jonathan.
Skal jeg vente her?
Hallo?
Ikke ivrig efter at tilbringe dagen med en, der besvimede på Obama.
"SPISEFORSTYRRELSE? BARE FULD."
Men Lady Sludrechatol kunne måske blive nyttig.
Kom jeg i tide?
Fuck, det gør ondt!
-Nej! Vicky, han er harmløs. -Jeg hørte bare et skrig.
Laserhårfjerning er som et tungebad fra en vulkan.
-Du kan sætte Rupert fra dig. -Jeg siger bare...
Alle klubber er skabt af folk, der ved det, til folk, der ved det.
Beklager. Stort investoropkald.
Fyren får sig en drink klokken ti. Perfekt.
-Jeg kan komme tilbage. -Nej, smøgpause.
Som jeg sagde, er jeg enig. Absolut. Absolut.
Kunne Lady være en morder?
Det, du sagde forleden aften...
Jeg tror aldrig, jeg er blevet set så fuldstændigt.
Hvad sagde jeg?
Noget førte os tydeligvis sammen som venner.
Noget, der spiddede Malcolm på mit bord.
Det var en fornøjelse at møde dig.
Så kører den.
Og Adam. Jer begge to.
Hør her. Det er en natklub, ikke Theranos. Slap nu af.
Te? Bella, te!
-Der er lidt spænding. -Fik du invitationen?
Hun sendte mig den.
Det er eventet. For eksklusivt. Alle vores venner kommer.
Så må jeg med.
Lyder skønt.
Hvad siger en detektiv nu? "Hvem ønskede Malcolm død?"
Sødt af jer at inkludere mig.
Jeg har stadig ikke mange venner her.
Skønt, Malcolm insisterer på, jeg kommer.
-Tja, Malcolm... -En bid.
-Hvad mener du? -Kate kan lide ham. Fint nok.
Ikke alle er enige.
Ville du på en klub, der ironisk hører til Satans Kirke?
-Afbryd ikke. -Undskyld.
Jeg fortalte Jonathan, at Malcolm er lidt kontroversiel.
Hvad var det?
Afgørende! Hvem har du på?
Til Simons åbning?
John, du er en frisk, lille nyfødt.
Malcolms isdronning, sexveninden Kate...
Kærlige, varme partner.
Kate er Phoebes ven. Det er hendes store aften.
En skægget fyr må ikke dukke op i discounttøj.
-Av. -Du, Vic?
Vic? Vil du vise Phoebes Dickenske forældreløse til galleriet?
-Tom sendte jakkesættene, ikke? -Jo.
Jeg kan ikke. Jeg ved intet om Malcolm.
Kæmp nu ikke imod.
Det er Phoebes verden. Vi lever bare i den.
Okay.
Hvor meget koster et Tom-jakkesæt?
-For jeg har ikke råd. -Det er en gave. Du skal ikke...
Du betaler ikke. Du skal bare ses på deres klub.
Eller ikke dig.
Gratis ting til dem, der ikke mangler. Kapitalismen går strygende.
Ikke der. Nej, stop. Vi har for meget.
Til sydmuren. Lad den få luft.
Kate er vist den eneste i omgangskredsen, der arbejder.
Lige ned og til højre. Vi ses ved bilen.
Her er flere mistænkte, der aldrig har arbejdet en dag i deres liv.
Der har vi jo den fattige professor.
Såsom Connie, hestefyren.
Diplomatiske Connie.
Sophie og hendes hestehale.
Og kunstneren, der lader arbejdet tale.
Jeg må vide, hvor du har den jakke fra.
Fedt. Jeg er med i Mean Girls.
Phoebe sendte mig.
Interessant. Phoebe betyder meget i denne forsamling.
Fortæl ham, hvad du vil have.
Tom eller Ralph, ikke noget Euro.
Det blik er så tæt på en åbning, som jeg kommer.
-Nervøs for udstillingen? -Nej.
Jeg talte med Malcolm...
Den hjernedøde nar kender ikke en skid til kunst.
Hvordan ville Hercule Poirot følge op på den udtalelse?
Ikke fan af Malcolm?
-Vi tænker ikke på ham. -Den store spade skylder mig 60.000.
-Spiller du på heste? -Nok om Malcolm.
-Hadede de ham alle sammen? -Jakke?
-Skal du klædes på? -Jeg læser Neruda.
Phoebe inviterede Jonathan.
Jaså.
Jonathan, hvis Phoebe har adopteret dig, er du heldig.
Hvis du gør hende fortræd, kremerer jeg din pik. Men tillykke.
Du ligner en tjener med den på.
I min bog kunne hun ikke være morderen. Folk ville se det komme.
Tak. God snak.
-Simon? Vil du vælge noget? -Det er lige meget, hvad jeg har på.
Hun er stresset.
Pressen, følgerne, verden.
Forkælede aristokrater forstår sig ikke på hastværk.
Udstillingen bliver en triumf.
Mit livs bedste arbejde. Jeg danser ikke.
Det ønsker du ikke.
Jeg har brug for bedre spørgsmål.
Jeg må vide mere om Malcolm.
Kate virker som typen, der har backup af alt.
Bare hun har en kopi af Malcolms kontornøgle.
Bingo.
Malcolms kontor.
Bøger, alle af mænd.
Han er for doven til at opdatere. Sprut. Intet nyt der.
Du dræbte ham af en grund.
Sex. Penge.
Eller hævn.
Detektivgebyr.
"Silver Wand."
"Surrey Hope."
Okay, jeg er forvirret.
Vent.
-Spiller du på heste? -Heste.
Det er væddemål. Gældsoversigt.
Malcolms familiepenge røg måske alle sammen på spil.
"Solkongen Louis og Dagger.
Torsdag klokken 15, aktier?"
Som sagt hader jeg gåder.
Professor, hvad...?
Hvad laver du?
Pis.
Jeg lagde en seddel. Han kom ikke på arbejde.
Malcolms kæreste bad mig tjekke, om hun har glemt sin pung. Naboer.
Hvor kedeligt.
-Jeg troede, du ville bryde ind. -Beklager at måtte skuffe.
Hvordan går det med mysteriet?
Det er ikke lige mig, men jeg prøver stadig at bevare håbet.
Der begik du den mest elementære fejl overhovedet.
-Som er? -Du lader det ikke være din ting.
Du lader vel ikke din efterforsker rode rundt efter et motiv?
Jeg troede, det var sådan...
Det er "hvad", ikke "hvordan". Så "hvordan" gør historien fed.
Din detektiv må være noget særligt.
En superkraft eller kendskab til videnskab. Et eller andet.
Gud, dit ansigt. Jeg har lige hjulpet dig, ikke?
Nadia har ret.
Jeg har prøvet at få dem til at afsløre alt for en fremmed.
Jeg har styrker, jeg ikke har udnyttet.
Jeg er opmærksom.
Gemma tager Adderall og betaler aldrig.
Samler på tiaraer, virker ligeglad med Malcolm, så hun er langt nede på listen.
Prinsesse Blessing, som "arbejder med teknologi".
Tænker simulation. Er intet virkeligt, er mord intet.
Gør alt for ikke at knække en negl.
Svært at forestille sig hende stikke en ned. Også langt nede på listen.
Da Adam åbnede Sundry House, blev det hans største projekt
ikke at dø, før det startede.
Han er ikke familiens sorte får, nærmere det pinlige.
Efter amerikansk standard er Pratts gamle penge.
Faren var ejendomsmægler og filantrop.
Broderen senator.
Den gyldne søn måske første homoseksuelle præsident.
Adam er bedst kendt for at køre spritkørsel i smoking
med Timothée Chalamet som passager.
Siden han datede Phoebe, tog han sig sammen.
Han kører i hvert fald ikke.
Sundry er et hit.
-Undskyld. -I orden. Helt i orden.
En charmerende bølle, der vil imponere en far, der afskrev ham for længst.
-Jeg har ondt af ham. -Han vil åbne seks mere.
Men kan han begå mord?
Måske kunne han lægge en fælde for nogen.
Men hvorfor dræbe Malcolm?
TEATERPROGRAM
Adam Pratt som Ludvig den 14., solkongen.
Vent lidt.
"Solkongen Ludvig." Malcolm mente Adam.
-Tak. -Ja.
-Det er torsdag. -Tak, fordi I kom.
Tak. Tak, fordi I kom.
-Claire, altid en fornøjelse. -Tak.
Lad os knække Malcolms kode.
-Okay. -Hvad?
Gør det.
-Solkongen og daggerten? -Trygl mig.
Jeg beder dig. Pis på mig.
-Ikke den hemmelighed, jeg forventede. -Ja!
Åh, tak!
Mere! Giv mig det!
-Giv mig det! -Jeg har set nok.
Så Malcolm vidste...
Hejsa din nysgerrige, lille lort.
Jeg kan forklare.
Så spyt ud.
Pis. Hvad skal jeg sige?
Jeg laver research til en bog.
Om de rige.
Det er da fint.
Hvilken slags bog?
Et mysterium.
Den handler om ulighed.
At de tror, de er bedre end os.
Det vil kræve omkring ti bind, ikke?
-Hvis jeg er heldig. -Ja.
Skal vi lige kigge her?
Kom her.
Jeg er forfatter. Mine tanker.
Jamen, halløjsa.
Satte alt på Silver Wand.
Betaling.
Det siger sig selv, at du snart får en frygtelig omgang Alzheimers.
Med glæde.
Godt. Så ses vi vel til den åndssvage, lille kunstudstilling.
-Ikke? -Jo.
Af sted med dig.
Simon Soos store åbning.
Lad mig dø. Men de mistænkte samles et sted, så her er jeg.
Adams fetich chokerer ingen morlil i Madre Linda.
Men vidste Malcolm det og afpressede Adam for at dække sin gæld,
har jeg måske fundet dig.
Ingen billeder, tak.
Hold døren.
Smil, projicer rigdom.
Jeg prøver at undgå det hele.
Er det okay, søde?
-"Søde." Jeg hader mig selv. -Ja, klart.
Adam må tjekkes grundigt efter.
Til forskel fra det her fis. Det er ikke kunst.
-Altid en fornøjelse. -Der er han.
At Adam dræbte Malcolm for at stoppe afpresning
passer på alle tre motiver.
Så er det nu.
De røde prikker på vægmaleriet...
Der er du. Det er virkelig imponerende.
Tak for det kloge og specifikke kompliment.
Stadig på listen og stiger voldsomt.
-Roald. -Kate, skatter.
-Lige til tiden. -Selvfølgelig.
-Det er en triumf, Kate. -Du smigrer mig.
Hvad? Er det klogt og specifikt?
Har vi hilst?
Sikkert på Sundry House. Malcolm tog ham med forleden.
-Malcolm og Kates venner... -Bare Malcolm.
-Jonathan. Godaften. -Roald.
Amerikaner, ikke?
-Hvilken kyst? -Lidt dem begge.
Ja, du ligner en Californien-dreng.
Jeg hader stodderen.
Lad mig give jer en privat rundvisning.
Hovedmistænkt, så er det nu.
Jonathan. Hej.
-Okay. Hvis det får ham til at tale. -Du gode.
Du dufter godt.
Jeg er på Molly. Hvad synes du? Du er en mand med smag.
God investering?
-Dette æg? -Ja.
For 70.000 pund kan du slå ægget ud og se indeni.
-Det er da... interessant. -Kriminelt.
Jeg overvejer at give Phoebe det.
-Vil hun kunne lide det? -Er det en test?
-Jeg kender hende ikke så godt. -Nej. Men jeg gætter også kun.
I virker meget lykkelige.
Når du ikke tager et gyldent bad.
Forguder hende.
Det gør jeg. Det er som...
...småkager til morgenmad...
...og alle andre måltider.
Hver dag. Altid.
Tilstå nu, så jeg kan leve videre.
Det lyder fantastisk.
Ikke som...
...et liv i tavshed.
Malcolm og Kate.
Slemme John.
Jeg troede ikke, du sladrede.
Malcolm er et udskud. Nu skal du høre.
Lad ikke det nysgerrige kryb blande sig i dine sager.
Hvad mener du?
Han vil opføre sig britisk, men han vil afpresse dig.
Hvis du dræbte Malcolm, hvorfor advarer du mig så mod ham?
Ved du hvad? Du har overbevist mig.
Jeg køber sgu det æg til min kæreste.
Dig, Jonathan!
Sir?
Måske er det ikke Adam.
Og jeg er tilbage ved nul.
Simons hovedværk hedder "meta-kat", en samling af kattemalerier.
Det er lidt lamt.
Okay. Jeg er røvhullet.
Simon er et geni.
De øjne, ikke?
Rhys. Opfostret fattig, en folkets mand, og alligevel føler han sig hjemme her.
Noget ved ham giver nul mening.
-Hvad synes du? -Jeg forelskede mig vist i en kat.
En skam, den nok ender på et samlerlager.
Kunst købes ikke for at blive set.
Adam kalder sin kollektion en "portefølje".
Hvorfor er du ven med dem?
Undskyld, jeg...
Jeg ved, at intet af det her er, hvad du står for.
Det tænker jeg også.
-Venner fra uni? -Gik der ikke.
-Nogle få. -De var søde, da jeg havde brug for det.
Er de stadig det?
Søde?
Og har nogen af dem hang til mord?
Det ville være hyklerisk af mig at droppe venner for at være dem, de er.
Men jo længere man kender nogen,
jo sværere bliver det at se mennesket.
Selv folk som Roald.
Roald? Sig endelig mere.
Hallo! Simon?
Fuck dig! Fuck dig!
Hvad skete der lige?
Din manipulerende lort.
Fortæl dem det. Kom nu. Sig, at du er falsk. Sig det.
Sig det! Slip mig, for fanden. Dit dumme svin!
-Giv mig din hånd... -Hvad mente hun?
En ære.
Meta-katten blev aflivet efter fødslen.
Eller perfektioneret.
Født i det lidenskabelige øjeblik, vi så sammen.
I bestemmer.
Nå, det var en del af showet!
-Hvor vidunderligt genialt. -Det var ikke en del af showet.
Det pigebarn havde en vendetta.
Simon gjorde noget ved hende. Hvad?
-Sikke noget lort. -De elskede det. De købte det.
Find hende. Luk kæften på hende.
Kun hvis du nogensinde igen vil have en kunstner på dette galleri,
som vil samarbejde.
Og så er der fandeme fest.
Hvad er han i stand til?
-Jeg må finde ud af det. -Møg.
Gud, altså.
-Kate? -Gå væk.
Den kvinde...
VANDREHJEM
Jeg så hende.
Da hun ødelagde mit liv lige nu?
Jeg ved, hvor du kan finde hende.
Det er tydeligvis ikke en del af byen, der tiltrækker kunstnere.
Går vi bare fra dør til dør?
Hun er på dybt vand. Ikke at hun viser det.
Nej.
Dér.
Hej.
-Kan vi snakke? -Du kan ikke flygte.
-Vi beder bestyreren om dit ID. -Vi vil ikke anholde dig.
Hvorfor smed du malingen?
Hvad rager det dig?
Jeg var...
...Simons assistent.
Jeg gjorde mere end at rense pensler.
Jeg malede de lærreder.
Vrøvl.
Bevis det.
Hvis jeg kunne, ville jeg ikke være her. Det sørgede Simon for.
Simon tog æren for dit arbejde.
Og pengene. Og...
Han sagde, at alle kunstnerlærlinge...
De må betale.
Jeg er ikke den eneste. Der er andre assistenter.
Men de er for påvirkede eller bange for at sige noget.
Han lod det bare ligge og flyde, til når vi blev stressede.
Meget afslappet.
Som om det ikke var et bevidst træk
at gøre mig til en junkie, som ingen ville tro på.
Det er min tantes kat, Isis.
-Isis. Malcolm skrev om hende. -Vi brugte sennelier-olie.
-Tror du mig ikke, så rend mig. -Jeg tror på dig.
Hvad hedder du?
Blue, ligesom farven. Cahill.
Er 3.000 nok?
Hvor meget tilbød Malcolm?
Han kom til dig om Simon, ikke?
Jo.
Men det var ikke om det.
Han sagde, han ville afsløre Simon.
Det er mit eneste ønske.
Og så skred han bare. Forsvandt.
Fordi han afpressede Simon i stedet.
Og Simon... Ja, dig, Simon, du dræbte ham for det.
Har for mange venner. Kom igen, når en dør.
Jeg kan ikke klare det mere.
Jeg ved, det er dumt.
Nej, det var modigt.
Pas på dig selv.
Kate? Vi må tale om Simon.
Nej, vi må ej.
-Hør her... -Hvorfor går du op i det?
Fordi han er farlig.
Hør nu efter, din skinhellige... Jeg forstår ikke, hvorfor du er her.
-Jeg... -Det er ikke din verden.
Det er ikke din by.
At redde mig betyder ikke, at du er i mit liv.
-Det er ikke... -Jeg kender til svindel.
Du er et nul uden et liv.
Så ved du hvad? Godnat.
Det gik da godt.
Du går på et tidspunkt, Simon, og jeg kommer lige efter dig.
Måske var du genial engang, men presset fik dig til at udnytte Blue og andre.
Eller du var altid en svindler, der købte alt.
Inklusive illusionen af geniet.
Trist, at Blue er for skadet til at afsløre dig. At Malcolm aldrig kan.
Han var forfærdelig, men du er et monster og en morder.
Jeg glæder mig til, jeg kan
vende tilbage til livet med folk, der er ligeglade med kunst.
Nej. Nej, jeg har dig.
Kom nu ud.
Kom ud, Simon.
CLOTHO-GALLERI - KONTOR 2
Hvad vil du?
"Jeg er tættere på at finde ud af, hvem du er.
Apropos, så gik du glip af den bedste del af aftenen."
Skynd jer.
Pis også.
Jeg har 45 sekunder, før politiet kommer.
Nadia havde ret.
Den første mistænkte er som regel det andet offer.
Så meget for min teori om et enkelt mord. Pis.
Du dræbte Simon, skrev for at hovere, og nu svarer du ikke.
Jonathan. Gudskelov.
Det kan ikke være hende, vel? Umuligt.
Jeg frygtede, du ville høre det, før du så min besked.
-Du skulle høre det fra en ven. -Ja, gudskelov.
Vores ven Jonathan er her.
Men Roald... Og de lader ikke til at sørge så meget.
Ignorer dem. De er nogle kællinger.
Her.
Godt, du er her.
Briter, der prøver at føle følelser, er skræmmende.
-Det gør mig ondt. -Det var mere Phoebes ven.
Fra skolen, du ved?
Skolevenner vil altid kende en.
-Det sagde Rhys også. -Døden er noget pis.
Hej.
Har Jonathan sagt det helt rigtige? Det er han god til.
Hvor er Kate?
Politistationen.
Sophie er hjemme. Helt bedøvet.
Tænk engang...
Måske begik Simon selvmord.
Hans øre manglede. En slags van Gogh-hyldest.
Vent. Har nogen skåret hans øre af?
Han blev praktisk talt spiddet.
-Det skriger ikke selvmord. -Den grimme ørering.
Den var nok et par tusind værd. Pøj pøj med salget.
Kom nu, folkens.
Det handler ikke om penge.
Malcolms finger, Simons øre.
Der er et mønster.
Simon lyttede aldrig.
En udstilling af sociopatisk adfærd.
De er alle mistænkte.
Det er da et lyspunkt for Kate.
Hvor meget Simons lort er værd nu.
Den dumme kat bliver hendes største salg.
Jeg har brug for luft.
Jeg er med Rhys.
Skulle de ikke være Simons nærmeste venner?
Så fandens rig.
Rhys er anderledes end dem.
Jeg ved ikke, om han er bedre eller værre.
Hvad var din første tanke om Simons mord?
-Godt. -Chok.
Tror jeg. Og dig?
Det modsatte.
Simon flåede gennem folk, som var de julegaver.
De elsker fjender.
Jeg kan intet bevise, men...
Måske indhentede karma ham.
Han var et dårligt menneske, men...
Jeg håbede, han ville ændre sig.
Eller bare blive ærlig.
Hvad end pigen med malingen talte om...
...var Simon en løgner.
Jeg tænker hele tiden, at havde Simon overlevet til stå ved alt,
ikke så meget for verden, men for sig selv, så kunne han være...
Jeg er knust over det.
-Lyder ægte. -Ja.
-Er det? -Se ikke sådan ud. Jeg har det fint.
Må bare holde pause.
Kender følelsen.
Jeg må samle mig, før du gør flere fortræd
eller finder ud af mere om mig.
Hvor er du, Malcolm?
Sig, om du stadig trækker vejret.
Fortsæt med at kneppe, hvem hun end er. Jeg er ligeglad.
Men ring nu bare.
Giftig, men oprigtig.
Bange. Jeg tror stadig ikke, hun er dig.
Blue, har du forladt politistationen?
Nej, godt, at du afgav forklaring. Du har intet at skjule.
Ja, jeg mente det. Wiltshire, 28 dage.
De venter dit opkald. Gør det i dag, hvis du mener det.
Hjælper Kate hende?
Du skal ikke takke mig, men ødelæg det nu ikke.
Og når du er clean igen, så sig til, så vi kan diskutere din fremtid.
Hendes venner er narcissister over hele linjen.
Selv Rhys' brand gik fra skidt til god.
Kate behandler Blue dårligt, men betaler i smug for afvænning.
Jeg forstår det ikke.
Hvorfor skjule, at hun ikke er et dårligt menneske?
Det lykkedes.
Jeg faldt i med de mest sindssyge, skadede folk på jorden.
Ingen vej ud, kun igennem.
Jeg er blevet desperat efter en ny Agatha Christie.
Er du okay, professor Moore? Mere Agatha? Kan ikke passe.
Du kan ikke dy dig.
Ud med det.
-Skriver du virkelig en bog? -Hvorfor altid så klog?
Folk siger nogle gange, at de skriver en bog af forfængelighed.
Såsom Malcolm, for han...
Det ville han kaldes.
-Skrev han en bog? -Gjorde han?
Jeg svor, han kendte min smerte.
Han tilbød at læse mine sider, og så...
...intet svar.
Han er vist syg.
Hvis han ikke er død, kan han vel svare.
Det får mig til at føle...
Det lyder dumt,
men det er svært for mig at vise ham de sider,
og nu er det, som om jeg aldrig har eksisteret.
-Var hun bare studerende? -Ja...
Malcolm var virkelig et røvhul.
Sådan er det sikkert ikke.
Han kommer tilbage.
Hele min identitet som kommende forfatter kan holde pause. Det er fint.
Jeg er ingen Malcolm.
Men jeg vil med glæde læse dine sider.
Virkelig?
Malcolm ikke tage noget fra dig som forfatter.
Heller ikke mig.
Du godeste, nej. Din smag er faktisk lidt mistænkelig.
Ja.
Du skal vide, at det er et...
Et mordmysterium med mytologiske væsner.
Kan du klare at blive underholdt?
De siger, jeg er en snob, men det arbejder jeg på.
Bare kom med enhjørningerne.
Okay.
Jeg må gå.
Jeg vidste, du var sej. For en millennial.
Ved du, hvad det værste er ved, at du dukkede op?
Hvor godt det var ved at blive.
Jeg får det tilbage fra dig.
For at gøre det skal jeg først regne dig ud.
DA HAN BLEV SKUDT OG DRÆBT
HVEM VAR GUINEVERE BECK?
"Hårdt, men jeg gjorde det.
Davs Joe."
Tekster af: Stephan Gru