- Az előző részben: - Jonathan!
- Jonathan Moore! - Jonathan!
Az amerikai!
Malcolm nem tudhatta, hogybelátnak.
Kate Galvin!
Galériatulaj, műgyűjtő, hajadon. Alapos, ambiciózus.
- Jelentenem kéne. - Engem hagyj ki belőle!
Megmentetted Kate életét.
Meghálálom.
Adam Pratt barátom nemrég nyitotta meg a Sundry House-t.
- Gyere velünk! - Basszus, ez maga a pokol!
Ideje őt hazavinni.
Malcolm! Várjunk! Én…?
„Amikor az asztalodon hagytam, azt hittem, te lakolsz meg a bűneimért.”
- Nem én tettem. Valamelyikük… - Húzz a picsába és dögölj meg, Malcolm!
…megölte Malcolmot.
- Rám akarta kenni. - Örvendek, bajtárs!
Ki vagy te?
Valaki közületek.
Valaki közületek küldte azsms-eket.
Közben szemmel tart.
Megölte Malcolmot, és az asztalomon hagyta.
Az egészet rám akarja kenni.
Tudod, hogy eltakarítottam ahulláját.
Talán nem úgy, mint valaki, aki még nem csináltilyesmit.
Sajnos ez felkeltette irántam az érdeklődésedet.
Szóval melyikőtök is az?
Jól vagy, Jonathan? Betegnek tűnsz.
Jól vagyok.
Hogy mondod?
Jonathan szerint lebilincselő a sztorid, de ideje a pohárköszöntőnek.
Ha nem akarod, majd én.
Elvonod rólam a figyelmet…
ezért kinyírlak.
Simonra, minden idők legpompásabb megnyitójára! Ez az este a tiéd.
- Simonra! - Simonra!
- Úgy van! - Csirió!
- Csirió!
Kérem visszaakiseurópaivakációm!
Ez meg mi?
„Számítunk jelenlétedre egy halálosanjóesten.”
Kiváltságos gyanúsítottak díszes társasága,
tőrbe csalás, most meg brit bűnügyi rejtélyt idéző titokzatosmeghívó.
A francba!
Bűnügyi regény szereplőjelettem, az irodalom legsilányabb műfaja.
TE
Nevezz paranoiásnak, dehullátrejtettélel alakásomban.
Talán mást is becsempésztél.
Van még valami közlendőd?
Naná, hogy Evanesce-t használsz!
Nincs előzmény, az üzenetek olvasás után eltűnnek.
Az elit és a paranoiások kedvenc appja.
Mikor telepítetted a telefonomra? Valamikor…
Italt!
…a szóban forgó éj fekete lyukában te is ott voltál.
Nyugalom, John fiú!
Ezért nem iszom.
KLÓTHÓ GALÉRIA
Mi ez, Simon tárlata?
Mindenre rá kell keresnem?
„Klóthó Galéria.”
Aha! Simon Soo tárlatának megnyitója.
Elitista, előkelő hely. Galériatulajdonos Kate Galvin.
GALÉRIATULAJDONOS
Megölted a csávódat,
az asztalomon hagytad, és most szórakozol velem?
Nem vagy az irodádban.
El vagyok havazva, Mal. Vissza tudsz írni?
Jól jönne most egy kis segítség.
Dühösnek tűnik a halott fickóra,
ami arra utal, nem tudja még, hogy meghalt.
Talán csak megjátssza magát, mertokos.
Remek. Újra beleáshatom magam a legkevésbé kedvelt műfajomba.
Mooney imádta a krimiket. Szerintem csak felnőtteknek való szórejtvények.
Feltárod a nyomokat, nyersz. Nem éppen művészet.
Holttest a könyvtárszobában, Gyilkosság a paplakban.
- Ezeket is tanulmányozzuk? - Nem, ez egy személyes projekt.
Nagy kár. Állatira imádom a krimiket.
Nem gondolod, hogy a stílus kissé sablonos?
Atyaég, maga is egy közülük! Szomorú.
A fenébe! De szükségem van rá.
Miről maradok le?
Nos, sablonos ugyan, de szórakoztató.
Magával ragad, társadalomkritikát rejt.
Őszintén, az a maga baja, hogy a rejtélyek szórakoztatóak.
Miért lenne ez nekem probléma?
Mert nem akar szórakozni.
Fehér, férfi, zseni. Megvan?
Őszintén szólva, a magas művészet egyfajta fokmérője, ha bealszik rajta…
Ha bármit ki akar adni, az legyen lebilincselő!
Ezért Agatha Christie minden idők legnépszerűbb regényírója.
Az emberek 99%-a sosem fejezi be a Végtelen tréfát.
- Én igen. - Egy hónapot
- pazaroltam rá az életemből. - Brutálisan Z generációs!
Szóval sznob vagyok?
Kissé patriarchális.
- Tehát mi a projekt? - Még szűkítem a kört.
És meg kell értenem, hogy működnek ezek.
Mármint a sémát?
Elmondhatom.
Ez az arrogáns 19 éves az én mentőangyalom.
- Légy szíves! - Oké, nos,
hat perc múlva le kell lépnem, mert orosz társalgást tanítok valakinek.
- Oroszt? - Igen, de hétköznapokon
a Hyde Park körül is megtalál, ahol kutyákat sétáltatok.
Nadia, te mikor alszol?
Az a gazdagok kiváltsága. Összefoglalom gyorsan Agathát.
Először is: nincsenek véletlenek.
Másodszor: minden indíték szexre, pénzre vagy bosszúra szűkíthető.
Harmadszor: az első gyanúsított általában a második áldozat.
Nem, nem, én egyszeri gyilkosságra gondolok, amit másra kennek.
Akkor az a kérdés, miért ölték meg az áldozatot.
Valakinek annyira az útjában állt, hogy kitervelte, majd végre is hajtotta…
Szerintem a hamis vád írói trükközés. De ha jól csinálja?
Tuti siker.
Nagy vonalakban ennyi.
Ha a könyve siker lesz, 10%-ot kérek.
Megegyeztünk.
- Remek. Viszlát! - Köszönöm, Nadia.
„Nincsenek véletlenek.”
Joe Quinn-Goldberg!
Elliot, te szemétláda!
Jól jön, hogy a Quinn család intézője egy gyilkossági rejtély
közepébe pottyantott.
Jonathannak nézel ki.
Megegyeztünk, nem hívod ezt a számot.
- Mielőtt felültettél volna. - Tessék?
Az sms-ek.
Malcolm Harding.
- Nos? - Óriási megkönnyebbülés,
hogy fogalmam sincs, miről beszélsz.
Ki kéne próbálnod a meditációt. Nálam csodákat tesz.
Ide hallgass!
- Elliot, nem vagyok hülye. - Pedig nagyon úgy tűnik.
Sajnálom, hogy máris elkúrtad az új életed, de már hivatalosan…
és szó szerint is felette állok ennek.
Kívánom, hogy a szenvedés írmagját is irtsdki!
És cseszd meg, amiért ki kell vágnom ezt a tök jótelefont!
Naná, hogy nem ilyen egyszerű.
EVANESCE EGY ÚJ ÜZENETE VAN
„Üdv újra!” Basszus, hát te vagy az!
„Szép a kabát. Jól áll a barna.”
Hol vagy, te szarházi?
Bárhol lehetsz. Merre vagy?
Te álnok… „Sokat tudok rólad.
Paranoiás vagy.
Magányos farkas.”
Te egy kibaszott zaklató vagy, bárhol is legyél!
„Nem vagy igaziprofesszor.”
Ó, valóban? Nos, te meg ki vagy?
Gondolkozz! Használd az eszed!
„Miért ölted meg Malcolmot?”
Szarkasztikus válasz is rávezethet az indítékra,
felfedhetem a kiléted, véget vethetek ennek,
folytathatom korábbi…
„Nem Jonathan Moore a neved.” Bassza meg!
„Nemsokára mindent megtudok rólad.” Ezt nem hagyhatom.
Előbb én jövök rá a te kilétedre.
Lady Phoebe!
Ragaszkodott a látogatásomhoz. Gőzöm sincs, mit mondtam neki azon azéjjelen,
de rajong Jonathanért.
Itt kell várakoznom?
Jó napot!
Nem szívesen időzöm olyan nőnél, aki arról híres, hogy Obamára ájult.
„NEM ÉTKEZÉSI ZAVAR, TÖK RÉSZEG”
De talán a szószátyár lady a nyomodra vezet.
Időben érkeztem?
Basszus, ez fáj!
- Nem! Ne, Vicky, ő ártalmatlan. - Kiáltást hallottam.
A lézeres szőrtelenítés olyan, mintha egy vulkán nyaldosna végig.
- Leteheted Rupertet. - Csak azt mondom, hogy minden klub
személyre szabott úti cél egy belterjes ismeretségi körben.
Elnézést, egy fontos befektető hív.
A fickó délelőtt tízkor iszik. Tökéletes.
- Jöhetek később. - Dehogyis, cigiszünet!
Ahogy mondtam, egyetértek. Teljesen. Abszolút.
Lehet, hogy a lady a gyilkos?
Amit a múlt éjjel mondtál,
nem hiszem, hogy bárki is valaha ennyire belém látott volna.
Mit is mondtam?
Valami összehozott minket, hogy barátok legyünk.
Valami, ami felnyársalta Malcolmot az asztalomon.
Örülök, hogy megismertelek.
Na, helyben vagyunk.
És Adamet. Mindkettőtöket.
Figyelj! Ez egy éjszakai klub, nem a Theranos, tesó. Nyugi!
Teát? Bella, teát!
- Némi feszültség érződik. - Megkaptad a meghívót?
Ő küldte hát.
Ez az esemény túlságosan exkluzív. Az összes barátunk ott lesz.
Akkor ott a helyem.
Csodásan hangzik.
Mit mond egy nyomozó? „Ki akarta Malcolm halálát?” Túldirekt.
Kedves, hogy gondoltál rám.
Még mindig elég kevés barátom van itt.
Hálás vagyok Malcolmnak, hogy meghívott.
- Nos, Malcolm… - Ráharapok.
- Hogy érted? - Kate kedveli. Ennyi elég.
Nem mindenki ért egyet vele.
Fizetnél 10 000 font tagságit egy klubban,
ami a Sátán egyházához köthető?
- Ne szakíts félbe! - Bocs.
Jonathant avattam be Malcolm kissé ellentmondásos megítélésébe.
Mi volt ez?
Hoppá, ez fontos! Mit veszel fel?
Simon megnyitójára?
Ó, John, te kis zöldfülű!
Malcolm jégkirálynője, ágyasa, Kate…
Szerető, szívélyes társa.
Kate Phoebe barátnője. Ez az ő nagy estéje.
Nem jelenhet meg egy szakállas fazon olcsó kollekciós ruhában.
- Jaj! - Hé, Vic!
Vic! Elvinnéd Phoebe dickensi árváját a galériába?
- Tom odaküldte az öltönyöket? - Igen.
Nem mehetek. Sehol nem vagyok Malcolmmal.
Most ne vitatkozz!
Ez Phoebe világa. Mi csak benne élünk.
Rendben.
És általában mennyibe kerül egy Tom öltöny?
- Mert nekem nincs annyi pénzem. - Ajándék öltöny. Nem kell érte…
Nem kell fizetni. Azért adják, hogy a világ lásson a cuccukban.
Persze nem téged.
Ingyencucc a nem rászorulóknak. Akapitalizmus virágzik.
Ne oda, állj, elég! Túl nagy.
Vigyük a déli falhoz, hadd érvényesüljön!
Kate-et nézve, olyan, mintha közülük csak ő dolgozna.
Egyenesen le, majd jobbra. A kocsinál találkozunk.
Itt van néhány gyanúsított, akik soha életükben nem dolgoztak.
Csak nem a nincstelen professzor?
Például Connie, a lovas fickó.
Diplomatikus Connie.
Sophie és a lófarka.
Meg a művész, aki helyett a műve beszél.
Tudnom kell, honnan van ez a sportzakó.
Remek. Szerepelek a Bajos csajok West End-i feldolgozásában.
Phoebe küldött.
Érdekes. Phoebe sokat nyom a latban ezeknél.
Nos, neki mondd, amit akarsz!
Tom vagy Ralph, nuku euró.
Rámnézett, ennéljobbalkalmamnemlesz.
- Izgulsz a tárlat miatt? - Nem.
Beszéltem Malcolmmal…
A hülye pöcs akkor sem ismeri fel a művészetet, ha a szájába szarik.
Mit válaszolna HerculePoirot a „hülye pöcsre”?
Nem rajongsz Malcolmért?
- Nem gondolunk rá. - Az a fasz lóg nekem 60 fonttal.
- Szoktál fogadni a lovakra? - Elég Malcolmból!
- Mindenki utálta? - A zakóját, uram!
- Kaptál már ruhát? - Nerudát olvasok.
Phoebe meghívta Jonathant.
Értem.
Jonathan, ha Phoebe adoptált, csak annyit mondok, szerencsés vagy.
Ha egy ujjal is hozzáérsz, elhamvasztom a farkadat. De gratulálok!
Ebben a zakóban pincérnek látszol.
Ha könyvet írnék, nem ő lenne a gyilkos. Túl nyilvánvaló lenne.
Köszönöm. Jót beszélgettünk.
- Simon! Válassz valamit, kérlek! - Kit érdekel, mi van rajtam?
Feszült.
A sajtót, a pártfogókat, a világot.
Nehéz sürgetni a sikerreítélt arisztokratafajankókat.
A kiállítás nagy siker lesz.
A legjobb tárlatom. Nem fogok udvarolni nekik.
Te sem kívánhatod.
Ha többet akarok, jobb kérdések kellenek.
Többet kell megtudnom Malcolmról.
Úgy tűnik, Kate-nek mindenre van tartalékmegoldása.
Remélem, Malcolm irodakulcs-másolata is megvan.
Bingó!
Malcolm irodája.
Könyvek, férfiak tollából.
Lusta frissíteni a tantervet. Pia, semmiúj.
Nem véletlenül ölted meg.
Szex.
Pénz.
Vagy bosszú.
A nyomozói díjam.
„Ezüstpálca.”
„Surrey Reménysége.”
Oké, megállt a tudomány.
Várj!
- Szoktál fogadni lovakra? - Lovak.
Ezek tétek, ezek meg adóslevelek.
Malcolm családi kasszája, ha eleget hazardírozott,
lehet, hogy kiürült.
„Lajos, a Napkirály Dárdával.
Csütörtökön 3-kor, raktár”?
Mondtam, nem vagyok a rejtvények híve.
Nahát, professzor úr, mit…?
Mit csinál?
A francba!
Hagytam neki üzenetet, nem jött be dolgozni.
Malcolm barátnője kérte, nézzem meg, itt van-e a tárcája. Szomszédom…
Ó, ez unalmas.
- Azt hittem, be akar törni. - Nem, bocs a csalódásért.
Milyen a krimi világában?
Nem az én világom, de még… nem adom fel a reményt.
Tessék, elköveti a lehető legalapvetőbb hibát.
- Éspedig? - Hagyja, hogy ne legyen a világa.
Mondja, hogy a nyomozója nem szarakodik az indítékon!
Azt hittem, így…
Nézze, az a „mi”, nem a „hogyan”. A „hogyan” teszi izgalmassá a sztorit.
A detektívje biztos valamiben különleges.
Szupererő, következtetés, tudományos véna, akármi.
Istenem, az arca! Most még segítettem is, ugye?
Nadiának igaza van.
Elszúrtam, próbáltam rávenni őket, hogy kitálaljanak egy idegennek.
Vannak kiaknázatlan erősségeim.
Jó megfigyelő vagyok.
Gemma Adderallt szed, soha nem fizet semmiért,
tiarákat gyűjt, látszólag nem is tud Malcolm létezéséről. Hátul van a listán.
Blessing hercegnő, saját szavaival élve: „A technológiában dolgozik.”
Szerinte az élet szimuláció. Ha semmi nem valódi, agyilkosságsem.
Élete fő célja, hogy ne törjön le a körme,
nehéz elképzelni, hogy bárkit leszúrna. Nem végleges, dealistaaljára kerül.
Adam megnyitotta a Sundry House-t, ez lett az első projektje,
ami nem halt hamvában a megnyitó előtt.
A fickó nem annyira család fekete báránya, mint inkább szégyene.
Amerikai mércével Pratték tősgyökeres kapitalisták.
Az apa ingatlanos és filantróp.
A testvére szenátor.
A család üdvöskéje, őleszaz első meleg elnökünk.
Adam eközben arról híresült el, hogy szmokingban ittasan vezetett
Timothée Chalamettel az anyósülésen.
Mióta Phoebe-vel jár, összekapta magát.
Amúgy azóta nem vezet.
A Sundry House átütő siker.
- Bocs. - Semmi baj. Tényleg. Minden rendben.
Bájos szájhős, aki mindent elkövet, hogy lenyűgözze apját, aki rég leírta.
- Sajnálom. - Még hat ilyet akar nyitni.
Nem tudom, képes-e gyilkolni,
de biztosan képes bemártani valakit.
De miért ölné meg Malcolmot?
HALADÓ PROGRAM
Adam Pratt mint Louis Quatorze, a Napkirály.
Egy pillanat!
„Louis, a Napkirály.” Malcolm Adamről beszélt.
- Köszönöm. - Igen.
- Csütörtök van. - Köszönöm, hogy eljöttetek.
Köszönöm.
Köszönöm, hogy eljöttetek.
- Claire, örvendtem. - Köszönöm.
Akkor fejtsük meg Malcolm kódját!
- Rendben. - Mi?
Rajta.
- Lajos, a Napkirály és a dárda? - Rimánkodj!
Kérlek.
Vizelj le!
- Nem ezt a titkot vártam. - Ez az!
Köszönöm!
Még! Adj még!
- Adj még! - Eleget láttam.
Tehát Malcolm tudott…
Helló, te kis kíváncsi tetű!
Meg tudom magyarázni.
Rajta!
A francba! Mit mondjak?
Író vagyok. Kutatást végzek, könyvet írok.
A gazdagokról.
Az jó.
Milyen könyvet?
Krimit.
De igazából az egyenlőtlenségről szól.
Hogy azt hiszik, jobbak nálunk.
Persze. Az kitesz legalább tíz retkes kötetet, mi?
- Ha szerencsém van, ja. - Aha.
Kukkantsunk csak ebbe bele, jó?
Lássuk csak!
Mondtam, író vagyok. A gondolataim.
Nocsak!
Ezüstpálcára tettem a pénzem.
Fizetség.
Mondanom sem kell, hogy borzasztó feledékenységrohamot szenvedsz.
Boldogan.
Helyes. Gondolom, találkozunk azon a kibaszott művészeti kiállításon.
- Igen? - Igen.
Gyerünk, húzz innen!
Simon Soo nagy tárlatnyitója.
Meghalok! De a gyanúsítottakmind ittgyülekeznek, így én is ittvagyok.
Adam perverzióján a Madre Linda-i mamamaffia szeme sem rebbenne.
Ám ha Malcolm tudta, és Adamet zsarolta, hogy törlessze adósságait,
talán megtaláltalak.
Ne fotózzanak!
Tartsa az ajtót!
Mosolyogj, tűnj gazdagnak!
Próbálom elkerülni a feltűnést.
Kérlek. Légy oly kedves!
- „Légy oly kedves?” Utálommagam. - Hát persze.
GyanúsítottkéntAdam alapos szemügyre vételt érdemel.
Nem úgy, mint ezek az NFT-k. Bocsi, ez nem művészet.
- Örülök, mint mindig. - Ott van.
Nadia logikáját követve, ha Adam megölte az őt zsaroló Malcolmot,
mindhárom indítékotkipipálhatjuk.
Na gyerünk!
Piros pont a tükrös falfestményre a bemutatóteremben.
Nahát! Ez… Ez igazán lenyűgöző!
Köszönöm ezt az éleslátást tanúsító, pontos értékelést.
Továbbra is a listán, agresszívan tör felfelé.
- Roald! - Kate, drágám!
- Mint régen. - Ki nem hagynám.
- Igazi diadal, Kate. - Hízelegsz.
Mi van? Ez éleslátást tanúsító éspontos?
Találkoztunk már?
Talán a Sundry House-ban. Malcolm elhozta a múlt este.
- Malcolm és Kate barátja. - Csak Malcolmé.
- Jonathan, örvendek! - Roald!
Szóval amerikai vagy?
Melyik part?
Mindkettő.
Kaliforniai srácnak tűnsz.
Utálom ezt a fickót.
Hadd vezesselek körbe kettőtöket! Mehetünk?
És az első számú gyanúsított.
Jonathan! Csá, ember!
- Jól van. Ha ettől beszélni kezd. - Te jó ég!
Jó illatod van.
Be vagyok tépve. Mit gondolsz? Régen értettem hozzá.
Fektessek bele?
- Ebbe a hímes tojásba? - Igen.
Hetvenezer fontért feltöröd a tojást, meglátod, mi van benne.
- Fondorlatos. - Kriminális.
Meg akarom venni Phoebe-nek.
- Szerinted tetszene neki? - Ez valami teszt?
- Nem ismerem úgy, mint te. - Igaz. De fogalmam sincs.
Boldognak tűntök.
Amikor épp nem pincérekvizelnekrád.
Imádom őt.
Tényleg.
Olyan, mintha…
süteményt ennék reggelire…
és az összes többi étkezésre…
mindennap.
Mindig.
Valld már be, hogy folytathassam az életemet!
Csodásan hangzik.
Nem úgy, mint…
akiket agyonhallgatnak.
Malcolm és Kate.
Csúnya John.
Nem néztelek pletykafészeknek.
Igazad van. Malcolm szemét. Hadd mondjak valamit!
Ne engedd, hogy beleüsse az orrát a privát dolgaidba!
Hogy érted?
Úriemberként hallgat róla, de aztán kiszipolyoz.
Ha megölted Malcolmot, mert zsarolt,
miért figyelmeztetnél, hogy megzsarolhat?
Tudod, mit? Meggyőztél.
Megveszem a barátnőmnek ezt a kibaszott hímes tojást.
Kösz, Jonathan!
Uram!
Talán mégse Adam volt.
Megint nem vagyok sehol.
Simon fő műsorszáma a „metamacska”, ami macskafestmények gyűjteménye.
Elég béna.
Rendben. Én vagyok a seggfej.
Simon egy zseni.
Azok a szemek, ugye?
Rhys! Szegény gyerek volt, a nép szülötte, mégis itt van, és otthonérzimagát.
Valami nem stimmel vele.
- Mit gondolsz? - Azt hiszem, beleszerettem egy macskába.
Kár, valószínűleg az egyik gyűjtőnél landol.
Ugye nem hiszed, hogy nézegetni veszik?
Adam „portfóliónak” hívja a gyűjteményét.
Miért barátkozol ezekkel?
Sajnálom, én…
Tudom, hogy egyik sem az, amit igazán képviselsz.
Én is úgy gondolom.
- Vannak egyetemi barátaid? - Nem jártam.
- Igen, néhány. - Kedvesek voltak velem, amikor kellett.
Még mindig azok?
Kedvesek?
És bármelyikük képes lenne gyilkolni is?
Álszent lennék, ha megtagadnám
régi barátaimat, mert olyanok, amilyenek.
De valójában minél régebb óta ismersz valakit,
annál nehezebb emberként tekintened rá.
Még a Roald-félékre is.
Roald? Mesélj még róla!
Hé! Simon!
Cseszd meg!
Most mi történt?
Te manipulatív szarházi!
Valld be! Gyerünk! Mondd el nekik, hogy csaló vagy! Meséld csak el!
Mondd el! Szállj le rólam! Te rohadék!
- Vedd le a kezed… - Hogy értette?
Megtiszteltetés.
Világra jötte után a metamacska elpusztult.
Vagy megtisztult.
Egy szenvedélyes pillanatban a szemünk láttára született újjá.
Te döntesz.
Ez a műsor része volt!
- Bámulatosan zseniális! - Kizárt, hogy ez a műsor része volt.
Az a lány bosszút állt.
Simon elkövetett ellene valamit. Vajonmit?
- Micsoda rohadt cirkusz! - Imádták. Bevették.
Találd meg! Csukasd le! De hallgattasd el!
Már ha azt akarod, hogy egy művész még egyszer betegye ide a lábát,
és veled dolgozzon.
És ez egy kibaszott szar parti.
Mit tett a fickó? Mire képes?
- Ki kell derítenem. A kurva életbe!
Atyavilág!
- Kate! - Menj el!
Az a nő…
SZÁLLÓ POLAND STREET 157
- Láttam már őt. - Igen?
Épp most, amikor romba döntötte az életem?
Tudom, hol találod meg.
A városnak ezen a részén nem sok a művészetpártoló.
Házról házra járunk?
Ez nem az ő terepe. Nem mintha látszódna.
Nem.
Ott.
Szia!
- Beszélhetnénk? - Nincs értelme elfutni.
- Elkérjük a személyidet. - Nem akarunk kicsinálni.
Tudni akarom, miért kented össze.
Mennyit ér meg?
Én voltam…
Simon asszisztense…
és nem csak az ecseteit mostam.
Én festettem a vásznakat.
Marhaság!
Bizonyítsd be!
Ha bizonyítani tudnám, nem lennék itt, igaz? Simon elintézte.
Te dolgoztál, Simon aratta le a babérokat.
És a pénzt. Meg a…
Azt mondta, minden művészinasnak meg kell…
fizetnie a tanulópénzt.
Nem én vagyok az egyetlen. Vannak más asszisztensek.
De a drog elvette az eszüket, vagy félnek megszólalni.
Csak úgy szanaszét hagyta a cuccot
stresszlevezetés céljából.
Tényleg lazán.
Mintha nem az lett volna a cél,
hogy narkós legyek, és senki ne higgyen nekem!
A nagynéném macskája, Isis.
- Isis! Malcolm írt róla. - Sennelier olajokat használtunk.
- Ha nem hiszik, kapják be! - Én elhiszem.
Mi a neved?
Blue, mint a kék szín.
Cahill.
Háromezer elég lesz?
Mennyit adott volna Malcolm?
Megkeresett Simon miatt, igaz?
Igen.
De nem erről volt szó.
Azt mondta, leleplezi Simont.
Én csak ennyit akartam.
Aztán mégsem, lelépett, felszívódott.
Mert inkább megzsarolta Simont.
És Simon, igen, te, Simon, ezért megölted.
Túl sok a barátom. Gyere vissza, ha egyikük halott!
Egyszerűen nem bírom tovább.
Hülyeség, tudom.
Szerintem bátor tett volt.
Vigyázz magadra!
Kate! Kate, beszélnünk kell Simonról.
Nem, nem kell.
- Figyelj! - Mit érdekel téged?
Mert veszélyes.
Ide hallgass, te álszent fa… Nem értem, mit keresel itt.
- Próbálok… - Ez nem a te világod.
Nem is a te városod.
Ha megmentesz egy rablástól, még nem avatkozhatsz az életembe.
- Eszem ágában sincs. - Felismerem a svindlit.
Egy üres senki vagy, akinek nincs saját élete.
Tudod, mit? Jó éjt!
Ez remekül ment.
Egyszer csak elmész, Simon, és akkor követni foglak.
Talán egykor zseniális voltál, és az alkotási kényszer vett rá,
hogy kihasználd Blue-t vagy az elődjeit.
Vagy mindig szélhámos voltál, aki megvett mindent,
még a zsenialitás illúzióját is.
Kár. Blue túl sérült, hogy leleplezzen. Malcolm pedig már sajnosképtelen.
Ő aljas fickó volt, de te meg szörnyeteg és gyilkos vagy.
Alig várom, hogy végezzek veled,
és visszamenjek azok közé, akiknekgőzük nincs azNFT-ről, és nem is érdekli őket.
Nem. Elkaplak.
Gyere már ki!
Gyere már ki, Simon!
KLÓTHÓ GALÉRIA 2. IRODA
Mit akarsz?
„Közel járok ahhoz, hogy megtudjam, ki vagy.
Mellesleg lemaradtál az este legjobb részéről.”
Igyekezzenek!
A francba!
Negyvenöt másodpercem van, mielőtt bejönnek a zsaruk.
Nadiának igaza volt.
Az első gyanúsított rendszerint a második áldozat.
Ennyit az egyszeri gyilkosság elméletemről.Basszus!
Megölted Simont, kárörvendően rám írtál,és most nem válaszolsz.
Ó, Jonathan! Hála az égnek!
Ugye nem lehetsz te a tettes? Aznemlehetséges.
Féltem, hogy az sms-em elolvasása előtt hallod meg a szörnyű hírt.
- Azt akartam, hogy egy baráttól halld. - Igen, hála az égnek,
Jonathan barátunk is itt van.
Roald, na igen. Nem úgy tűnik, hogy lesújtotta a gyász.
Ne törődj velük! Mind ribancok.
Tessék.
Örülök, hogy itt vagy.
Angolok között nehéz kimutatni az érzéseidet.
- Őszinte részvétem. - Inkább Phoebe barátja.
Az iskola már csak ilyen.
Kit érdekel, mivé váltál, ha az iskolában ismertek.
- Ezt mondta Rhys is. - A halál baromság.
Hé!
Megvigasztalt már Jonathan? Ebben rejlik az ereje.
Kate hol van?
A rendőrségen.
Sophie meg otthon, persze leszedálva.
El tudod hinni?
Talán Simon megölte magát.
Hiányzott a füle. Egyfajta tisztelgés van Gogh előtt.
Pillanat! Valaki levágta a fülét?
Gyakorlatilag felnyársalták.
- Nem vall öngyilkosságra. - Az a rémes fülbevaló
pár ezret érhetett. Sok sikert a szajré eladásához!
Ne már, srácok!
Nem, itt nem a pénzről van szó.
Malcolm ujja, Simon füle, még nem értem,
- de látom a mintát. - Simon sosem hallgatott
az emberekre, nem igaz?
A szociopata viselkedés tárháza.
Mindegyikük gyanúsított.
Nos, ez vigaszdíj Kate-nek.
Tudjátok, mennyit érnek Simon művei most?
Azért a hülye macskáért kapja élete legnagyobb jutalékát.
Levegőznöm kell.
Rhysszel értek egyet.
Ezek nem Simon legjobb barátai?
Piszok gazdag.
Rhys más, mint ők.
Nem tudom, hogy jobb vagy titokban rosszabb.
Mire gondoltál először, amikor megtudtad, hogy Simont megölték?
- Helyes. - Lesokkolt.
Azt hiszem. Te?
Ellenkezőleg.
Simon széttépte az embereket.
Sok ellensége volt.
Nincs bizonyítékom, de…
Talán utolérte a karma.
Tudtam, hogy rossz ember, de én…
őszintén reméltem, hogy megváltozik.
Vagy legalább őszinte lesz.
Bármit is akart az a lány a festékkel…
Simon hazudott.
Az jár a fejemben, ha Simon megérte volna, hogy bevallja az igazságot
nem is annyira a világ, mint önmaga előtt, talán…
Szóval sajnálom, hogy meghalt.
- Őszintének tűnik. - Aha.
- Vajon az? - Ne nézz így rám! Jól vagyok.
Csak kell egy kis szünet.
Ismerem az érzést.
Rendeznem kell a soraimat, mielőtt valaki másnak is ártasz,
vagy többet megtudsz rólam.
Hol vagy, Malcolm?
Csak adj valami életjelet!
Felőlem tovább dughatod, bárki is az. Tényleg nem érdekel.
Kérlek, hívj fel!
Mérgező, de őszinte.
Fél. Még mindig nem hiszem, hogy te vagy az.
Blue, eljöttél már a rendőrségről?
Nem, jó, hogy vallomást tettél. Nincs rejtegetnivalód.
Aha, komolyan gondoltam.
Wiltshire, 28 nap.
Várják a hívásod, még ma fogadnak, ha komolyan gondolod.
Kate segít neki?
Nem, ne köszönd meg, de ne cseszd el!
És ha már tiszta leszel, szólj, és megbeszéljük a jövődet.
A barátai önimádók, akik filantrópiával
kürtölik tele a lapokat.
Még Rhys is a megjavultrosszfiútjátssza.
Kate nyilvánosan szörnyen bánik Blue-val, majd titokban kifizeti az elvonót.
Nem értem.
Miért rejtené el, hogy nem szörnyű ember?
Jól elszúrtam.
A világ legőrültebb, legsérültebb emberei közé keveredtem,
nincs már visszaút.
Nem hittem, hogy kétségbeesésemben újra AgathaChristie-t olvasok.
Jól van, Moore professzor? Még egy Agatha? Kizárt.
Nem tudja letenni.
Vallja be!
- Tényleg könyvet ír? - Muszáj mindig ilyen okosnak lennie?
Az emberek néha azért mondják, hogy könyvet írnak,
mert legyezi a hiúságukat.
Mint Malcolm, mert…
Azt akarta, hogy így hívjuk…
- Könyvet írt? - Ki tudja?
Esküszöm, tudta, milyen kínt élek át…
Önként vállalta, hogy elolvassa az írásomat…
aztán faképnél hagyott.
Szerintem csak beteg.
Hacsak nem halott, válaszolhatna egy sms-re.
Úgy érzem, hogy…
Ostobán hangzik,
de rosszulesik, hogy megmutattam neki az írásomat,
erre most semmibe vesz…
- Vajon csak diák volt? - Hát igen.
Malcolm tényleg tökéletes seggfej volt.
Biztos nem erről van szó.
Tuti visszajön.
Addig is szüneteltetem feltörekvő író identitásomat. Nem gond.
Nézd, én nem vagyok Malcolm,
de szívesen elolvasnám az írásodat.
Tényleg?
Majdnem író vagy, és Malcolm ezt nem veheti el tőled,
ahogy én sem.
Istenem, dehogy! Ráadásul kissé kétes az ízlése.
Pontosan.
Tudnia kell, hogy ez…
Ez egy krimi mesebeli lényekkel,
szóval elviseli, ha szórakoztatják?
Egyesek szerint sznob vagyok, de dolgozom rajta.
Jöhetnek az egyszarvúak!
Oké.
Mennem kell.
Tudtam, hogy menő. Egy Y generációshoz képest.
Tudod, mi a legrosszabb abban, hogy beléptél az életembe?
Hogy most kezdett nagyon jó lenni.
Visszaszerzem tőled.
Ehhez előbb fel kell fednem a kilétedet.
AMIKOR LELŐTTÉK
KI VOLT GUINEVERE BECK?
„Nehéz volt, de rájöttem.
Helló, Joe!”
A feliratot fordította: Várkonyi Erika Lívia