Az előző részekben:
Lady Phoebe vidéki háza,
mindannyian egy fedél alatt.
Nem sejtik, hogy a gyilkost is magukkal hozzák.
Egyikük te vagy.
Szabad szellem vagyok.
Szeretek érezni.
A titkok miatt úgy érzed, hogy a saját életedet éled.
Megkérném Phoebe kezét.
Ha feleségül veszem, az élet könnyebb lesz.
Nem sikerültek az üzletek.
Fogyóban az apanázs.
Roald nemcsak szerelmes belé. Megszállottja is.
Roald szereti Kate-et. Kate Malcolmmal él, aki meghal.
Simon veszélyezteti Kate karrierjét. Nincs többé Simon.
Roaldnak van indítéka és lehetősége.
Vicces ez a játék.
Minden évben megsérül valaki.
Kate!
Ismerős helyzet.
Persze hogy ez történt.
Hát persze hogy ez a nő, akibe beleszerettem, te vagy.
Nem tudom, ezt miért fogtam meg.
Még mindig felzaklat egy hulla látványa?
Vagy ez a színjáték része?
Nem jöhet be senki más.
Muszáj gondolkodnom.
Ha egyedül te hallottad, van egy percünk.
Minden, amit eddig tettél, beleértve ezt, amit látok,
csak csábítás volt, hogy manipulálj.
Mit csinált a szobámban?
Csak úgy besétál ide részegen, aztán kapja magát…?
Te… Ugye nem hiszed azt, hogy én tettem…?
Jézusom!
Egész életemben arra treníroztak,
vészhelyzetben egyedül én legyek, aki nem veszti el a fejét…
Nem vagyok gyilkos.
Meggyőző, de te magad is meggyőző vagy.
Az egész csak játék.
Miért aggódsz, hogy mások bejönnek? Miért nem hívsz segítséget?
Mert nem hívhatok. Akkor a biztonságiak is jönnének.
Az apámhoz tartoznak, Jonathan. Elmondtam, milyen ember.
Úgy beszélsz róla, mintha ezt is el tudná intézni.
Ezt?
Ez…
Ő a barátom, akit megöltek.
Ugye csak tréfálsz? Ő…
Rám telepedne, és az rosszabb, mint…
Ez a helyzet rád sem vet jó fényt.
És helyben vagyunk.
A fenyegetés.
Hallottad, mit mondtak.
Ujjal mutogattak rád.
Körmönfont segítségkérés a hulla elrejtésére.
Igen.
Egyelőre menj bele a játékba!
Azt hiszem, van egy ötletem.
- Tényleg? - Jól funkcionálok nyomás alatt.
Még valami.
Ha ezt csináljuk…
Ha nekifogunk, végig kell csinálnunk.
Együtt.
Vagyis nem ragadom meg az első adandó alkalmat,
hogy rád kenjem az egészet.
Én pedig nem hagylak magadra.
Rendben.
És amint megbizonyosodok arról, hogy tényleg te vagy,
megteszem, amit meg kell tennem.
TE
Uram, hozhatok valamit?
Látta Jonathan Moore-t vacsora óta?
Felment a szobájába. Úgy tűnt, hogy alig…
áll a lábán.
Talán kissé felöntött a garatra.
Szóljon, amikor újra látja!
Szeretnék pár szót váltani vele, mielőtt újra csatlakozna a csapathoz.
Hogyne, uram.
A kurva életbe!
Tapló!
Jól vagy, haver?
Tökéletesen.
Tökéletesen vagyok!
Minden tökéletes, igaz?
Új céget alapítok.
- Feltőkésítem a Sundry House-t. - Adam!
Tudod, mi a te bajod?
Úgy látom, dolgozni akarsz.
Őseink nem színlelték, hogy megdolgoztak azért, ami jogosan megillette őket.
Más szinten álltak. A munka és a törvény felett.
A régi szép időkben az arisztokrácia volt a törvény!
Valóban. A picsába a demokráciával!
- Vesszen a demokrácia! - Le vele!
Ne vedd sértésnek, Adam!
Ti, amerikaiak imádjátok ezt a szart.
Nem. Mi a pénzt imádjuk.
Ha nem bilincselné meg a kezünket a népakarat,
London-szerte razziáznánk, felnégyelnénk minden tizedik embert,
és addig vallatnánk, amíg valaki fel nem dobná a gazdagfaló gyilkost.
- Pár nap alatt meglenne a gazfickó. - És nem kéne
vidéken bujkálnunk.
Sebaj, én imádom a vidéket.
Itt a mi kezünkben van a gyeplő.
Egészségünkre!
Atyaég! Ez…
A tőrt is dobd bele!
Aha, jó ötlet.
És most?
Mintha én vezényelnék! Az alakításod kiérdemelte abritfilmakadémia díját.
Elrejtjük, amíg megoldást találunk.
Valami félreeső helyen.
Egy ideig nem fedezik fel.
A vadkamra!
Ott dolgozzák fel a vadászat során elejtett állatokat.
- Megtanultad a leckét. - Oké, remek.
Berakjuk a hullát a kamrába,
hozunk tisztítószereket, kitakarítunk, mielőtt valaki meglátná.
Ó, Gemma, ostoba liba voltál, de nem ezt érdemelted.
Sajnálom.
Kate!
Kate?
Kinyitom az ajtót, drágám.
Rejtsd el a cicidet!
Bocsi.
Bocs, szükségem van rád, nincs időm határokkal bajlódni,
de persze pont ezért szeretsz, szóval…
Jonathan!
Jó.
Rajtakaptam Adamet egy szolgával.
Beszélgettek, de nem tudom feledni a kettejük közt vibráló energiát.
- Beszélhetnénk később… - Nem érdekel, ha dugnak.
Tényleg.
A szolgákkal közösülni hagyomány az előkelők körében.
Az sem érdekes, hogy milyen nemű.
A pánszexualitása a sármjához tartozik.
Ahogy a másikra nézett, miért van az az érzésem,
hogy Adam elrejti előlem a szíve egy darabját?
Mert így van.
Bocs, Adam, de el kell innen mennie.
Azt hiszem, van pár dolog, amiről szégyell neked beszélni.
Persze semmi olyasmi, amit szégyellnie kellene. Csak…
Egy fétis?
Bingó! Köszönöm. Most menj!
Folytasd! Mi az?
Phoebs, imádlak,
de el kell menned, hogy Jonathannal dughassunk.
Én butus.
Hát persze.
Jól van.
Megyek, megkeresem a másik felem, és kiporolom a popóját.
Szurkoljatok!
Oké, egy, kettő, három.
Antik szar.
Bassza meg!
Van más ötleted?
Köszönöm, Roald.
Eredetileg a Riviérán akartam.
De úgy érzem, most jött el az ideje.
Szökjünk meg!
Csináljuk ösztönösen, kibaszott romantikusan!
Aztán elmondjuk a családnak, jó? Kurvára carpe diem!
Nem volt olyan nehéz a teste, mint vártam.
Két embernek könnyebb, azt hiszem.
Miért ez az én mintám?
Belezúgok egy nőbe, hullákat cipelek vele.
Azt hiszem, újra terápiára kéne járnom.
Hogy tudsz ilyen jól holttestet elrejteni?
Ki vagy te valójában?
Nyugi! Tedd azt le…
- Te ölted meg Gemmát? - Tessék?
Engem is meg akarsz ölni,
miután rávettél a teste elrejtésére?
Tényleg azt hiszed, hogy meg akarlak ölni azok után, amit érted tettem?
Pont úgy csináltad, ahogy egy gyilkos tenné.
Amikor rád találtam Gemmával,
tudtam, hogy vagy te ölted meg,
vagy valaki rád akarja kenni.
- Rám akarja kenni? - Igen.
- Miért? - Ugyanez történt velem.
Malcolmmal.
Menj a picsába!
Az első éjszakám után Sundry House-ban
az asztalomon találtam
Malcolmot késsel a mellkasában.
- Hagyd abba! - Nagyon sajnálom, de megrémültem.
Tudtam, senki sem fogja elhinni, hogy nem én tettem.
Ezért elintéztem.
Elintézted?
Ne kelljen felidéznem a részleteket!
Azóta próbálom elfelejteni.
Miért nem szóltál?
Mert bárki is tette, üzeneteket küldött nekem.
Fenyeget, hogy hallgassak.
Rájött, hogy van múltam.
Egyszer már voltam házas.
Egy gazdag és elkényeztetett nőt vettem el.
Rossz dolgokat művelt, és túl sokáig voltam vele.
Nem is tudom…
a család…
a hűség miatt.
De végül…
el kellett menekülnöm.
Nagy árat fizettem…
a fiamat.
Sajnálom.
Hogy hívják a fiadat?
Inkább nem árulom el.
Újra akarom kezdeni.
De ez a gyilkos nem ereszt.
Gondoltam, ha közeletekben vagyok, talán sikerül meggátolnom,
hogy még több embernek baja essen.
Sokra mentem vele.
Szóval te…
meg akartál védeni engem?
Hiszek neked.
Te hiszel nekem?
Azt hiszem.
És ha te nem ő vagy,
akkor Roald egy okos kis rohadék.
Miről van szó, drágám?
Láttalak a szolgálófiúval.
Hadd állítsalak máris meg!
- Csak egy ostoba, egyszeri botlás volt. - Tudok a perverziódról.
Jonathan elmondta.
- Jonathan? Hát ő honnan…? - Ne mérgelődj!
Azt akarja, hogy boldogok legyünk.
Adam, az élettársak mindent megosztanak egymással.
Kétségkívül.
Szóval, mi az?
Megdugjalak hátulról?
Persze.
Nem erről van szó, ugye?
- Láb? - Nem.
Sütin ücsörgés?
Nem valami fura, lépcsőn leesős fétis?
- Nem. - Bocs. Nem fura.
Az aranyzuhany?
Megkérdezhetem, miért pont ez tetszik?
Nem tudom.
Rendben, feküdj le a földre!
Tudod, mit? Ma elég sokat ittam.
Biztos nem akarsz áttérni a seggbe dugásra?
- Remek. Sőt, jobb is lenne. - Ne feszélyezzen!
Szégyennek nincs helye a budoárban.
- Levetkőzzek, vagy ne? - Ahogy akarod, drágám.
Rendben.
Óvatosan!
Pillanat! Várj csak!
Nem tudnál „uramnak” szólítani?
Uram, megengedi, hogy lepisiljem?
Igen!
De tudnál, hogy is mondjam,
erőszakos lenni?
Hogyne, persze.
Vagyis, sajnálom.
Tökéletes.
Imádom.
Csináld!
Oké.
- Várj, mi a baj? - Semmi.
Nyisd ki a szemed, nézz rám!
Nem akarom… hogy égessen.
Gyerünk!
Vizelj le!
Phoeb! Mi…? Most mi van?
Te ezt nem akarod.
Mi? Dehogynem.
A képedbe akartam pisilni, hogy bizonyítsam, elég vagyok,
de te kicsit se akarod, csak nem árulod el az okát.
Oké, veled ez nem igazán működik.
Tudtam.
Nem te vagy az oka.
Egy rangon aluli személy kell hozzá.
De ebben a pillanatban…
- te… - Feletted állok.
De nem nagy ügy.
Akarsz pöckölni egy kicsit? Pöcköljünk egy kicsit!
De nagy ügy, Adam.
Azt hiszed, alattam állsz?
Nem, Phoebs, túlreagálod.
Egyenlők vagyunk. Összepasszolunk.
Tudod, honnan jön az aberráció? Az elméd legmélyebb bugyraiból.
És ez a rész pont azt üzeni nekünk, amit tudnunk kell.
Nem vagyunk egyenlők a kapcsolatban.
- Nem vagyunk igazi élettársak. - Nem. Lassíts!
Csak fájdalmat okoznánk egymásnak.
Szörnyű lenne a házasságunk, máshol keresnénk, ami hiányzik belőle.
Elég, hagyd abba!
Én…
szeretlek.
Bébi, szeretlek.
Én is szeretlek.
A kedvedért…
és a kedvemért…
Ne!
…vége.
Tessék?
Bassza meg!
Nyugi!
Vérzel.
Csak puszta kíváncsiságból…
hogy fér meg a kis védelmezős narratívád azzal, hogy megdugsz?
Nem szerepelt a tervben.
És mégis…
Fel kéne mennünk.
- Jaj, ne! - Mi az?
A francba! A karkötőm.
Biztos lecsúszott.
És ha a kamrában van? Bele van gravírozva a nevem.
- Nem lenne jó. - Gondolod?
Oké, vidd a cuccot a szobádba!
Visszamegyek a kamrába.
Jó, siess! De rajta ne kapjanak!
Itt a fiatal bika.
A legkeményebb dolgot akarom, ami csak van ezen a kibaszott helyen.
Aztán
meg kell ölnöm egy szemét kis spiclit, Jonathan Moore-t.
Végre észhez tértél.
Tudod, hogy most Kate-tel kefél.
Szóval, hol van a többi degenerált?
A szalonban smárolnak.
Láttam Mr. Moore-t, uram.
Lefelé ment a lépcsőn, ki a házból.
Kate egyedül van odafent.
Ideje visszavenned, ami a tiéd, haver.
Dögöljön meg Jonathan!
Ez megmagyarázza a véres szőnyeget.
Szóval…
Gemma a vadkamrában van?
Átmenetileg.
Ez szinte már karmikus!
Tudtad, hogy rávette a sofőrjét, hogy fácánokat gázoljon el?
Most velük nyugszik.
Szent ég! Megkönnyebbültem, hogy nem te vagy.
Meghalnék nélküled.
Gemma sokkal másodrangúbb. Úgy értem…
Le vagyok sújtva.
Tényleg. Nem akarok flegmának tűnni.
Bevettem egy szorongásoldót Adam után…
Később. Nem pont akkor.
Mindenkit figyelmeztetnünk kéne.
Phoebs, figyelj!
Majd mi megoldjuk, mert mi jól csináljuk,
de ugyanez nem mondható el a többiekről.
Egyetértesz?
Aha.
El kéne küldened a személyzetet.
Nem akarjuk, hogy másnak bántódása essék, és ne zavarjanak,
amikor elintézzük a hullát.
Nem értem, miért nem vonjuk be apád biztonsági őreit.
Viccelsz?
Ki kellett játszanom őket, hogy bejussak a kamrába.
De csak így lehetünk biztonságban, Kate.
Apádnak nem kell megtudnia, hogy Gemma miért nincs most a szobádban.
Egyszerűen eltűnt,
és mind aggódunk miatta.
Ezért szigorúan védeniük kell minket,
és távol tartani őket a vadkamrától,
amíg meg nem bizonyosodunk, hogy Jonathan elment.
Igazad van.
- Szólok nekik. - Nem, együtt.
Majd mi együtt.
A fogammal fogom kinyírni a gyilkost, ha bánt téged.
Tudod, én…
Egy pillanatra tényleg elhittem, hogy Jonathan az.
A gyilkos.
- Ironikus. - Aha.
Úgy örülök, hogy tévedtél.
És annyira örülök, hogy benzót szedek!
Igen, én is.
Bárki is vagy, most biztos röhögsz.
Bassza meg!
Állj fel, Jonathan!
Megvagy!
Íme, a gazdagfaló gyilkos.
Mind be vannak drogozva a virrasztás után.
Ez rám nézve sok szempontból kellemetlen lehet.
Ebből elég, Roald!
- Miért van nálad fegyver a házban? - Komolyan mondom.
A rohadék megölte Gemmát.
Megtaláltam a kamrában a hullával.
Hol van Phoebe?
Ő jól van.
Kate-tel már tudják.
Hazaküldik a személyzetet, és őröket állítanak.
Amit te nem akarsz. A kezedbe veszed a dolgokat,
mert eddig végig te voltál az, Roald.
Remek. Hívjuk be őket!
- Majd ők igazolnak. - Gondoljatok bele!
Ő megjelenik, és a barátaink sorra meghalnak.
Gondoljátok csak végig!
Jonathan megmenti Kate-et a rablástól.
Összebarátkozik Malcolmmal, aki meghívja a körünkbe,
alaposan berúg,
aztán Malcolm hazaviszi,
és amint Jonathan egyedül marad vele…
hidegvérrel megöli a barátunkat.
Tudtam.
- Kurvára tudtam! - Nem is voltam magamnál!
Én nem lehettem.
Na és te, Roald?
Utálta Malcolmot.
Jonathan, amikor leszúrtad Malcolmot,
leengedett, mint egy hőlégballon?
Eltekintve attól, hogy Blessing kórosan képtelen bármit komolyan venni,
még nem végeztem.
Ez érdekelni fog, Sophie.
Simon műsora után mind ott voltunk a bulin.
Kivéve egyvalakit?
Hagyd abba, Roald!
Eleget hallottam.
Te is közéjük tartozol, neked hisznek inkább, mint nekem.
Sophie, órákkal korábban elmentem a galériából, Kate-tel.
Roald ott volt.
És Gemma?
Mit is mondott a vacsoránál?
Ő rakta össze. A gyilkosságok az érkezésekor kezdődtek.
Kate! Bocs a zavarásért!
Csak bújj elő egy percre!
Jonathan, te perverz állat! Mit keresel itt?
Nevetséges! Miért ölném meg?
Mert Kate megszállottja vagy.
Kurvára hihetetlen! Rám kened a saját indítékodat.
Roald, megmutatnád a barátaidnak a kamerádat?
Az összes beteg fotódat Kate-ről?
Művész vagyok.
Ne említs egy napon magaddal, te mocskos zaklató!
Megnézitek, miket találtam a zsebeiben?
- Ez Kate-é? - Ugyan, haver!
Ne „haverozz” engem!
Te fasz! Álnok kígyó!
Igen, egy álnok kígyó vagy, egy számító, kíváncsi dög,
és szabotáltad a kapcsolatomat Phoebe-vel.
Emlékeztek, mit mondott Connie a régi szép időkről? Con?
Jézusom! Nem számít.
Ugyan már nem mi vagyunk a bíró, az esküdtszék és a hóhér,
de a nagybátyám bíró.
Méghozzá legfelsőbb bíró,
és nagyon szeret engem.
Ha véletlenül megölöm a barátaim életét kioltó fickót,
- segíteni fog, hogy megússzam. - Figyeljetek! Ez az igazság.
Kate tanúsíthatja.
Ő találta meg Gemma holttestét
a szobájában, és félt, hogy őt fogják vádolni vele.
Megkért rá,
hogy segítsek elvinni.
Ez őrültség!
- Őrültség! - Esküszöm nektek!
- Roald téved. Minden… - Elég!
Az Isten és a Birodalom által rám ruházott jognál fogva,
téged, Jonathan Moore ezennel halálra
ítéllek.
Ezt nem gondolhatod komolyan.
Ne a szalonban lődd le, Roald!
Nem.
Persze hogy nem.
Mindig adunk a rókának esélyt a vadászaton.
Nem igaz?
Akarsz egy kis előnyt?
Kérlek, gondolkozz már egy kicsit
racionálisan, Adam!
- Legalább Phoebe-t hallgasd… - Szádra ne vedd a nevét!
Te gyilkos!
Jaj, ne!
Ne mozduljatok!
Levadászom ezt a parasztot.
Hogy jutottam oda, hogy egy bedrogozott arisztokrata vadásszon rám?
A korona Guy Ritchie rendezésében. Valaki ébresszen fel!
Jövök már, Jonathan!
Ahogy már mondtam, hosszú, álmatlan éjszakánk volt,
és mind kissé ingerültek vagyunk. Adam?
Nem vettétek észre, hogy a földön fekszik?
A te csávód, nem a mi felelősségünk.
Adam? Adam, térj magadhoz, drágám!
- Részeg vagy…? - Persze. Szétesett.
De Jonathan is megtámadta.
- Jonathan? Miért támadná meg Jonathan? - Mert ő a gazdagfaló gyilkos.
Roald talált rá Gemma holtteste mellett vagy ilyesmi.
- Most hol vannak? - Az erdőben.
Roald fegyverrel ment utána, hogy megölje.
Egyikőtökben sem merült fel, hogy közbelépjen?
Nem.
Amondó vagyok, hogy vágjuk le a rohadék fejét.
Úgy van!
Kerítsétek elő Roaldot, mielőtt bárki megsérül!
A mi dolgunk önt megvédeni.
Szóval itt kushadtok, miközben Roald odakint embereket lő le?
Jaj, Jonathan!
Tudtad, hogy az angol kopók vadászaton csak a szaglásukra hagyatkoznak?
Előző életemben talán kutya voltam,
mert már érzem a szagodat.
Ugyanaz a parasztbűz csapta meg az orromat, mint amikor először találkoztunk.
Bizonyára frusztrált a társaságunk.
Folyton arra emlékeztet, hogy ki vagy.
De megölni minket?
Ez aljas húzás volt.
Mocskos szemétláda!
Rhys!
Helló, Joe!
Mi a fasz?
- Hol a pokolban…? - Biztos érdekel, hol vagy.
A Hampsbridge-ház titkos alagsorában.
Semmi értelme kiabálni, eléggé hangszigetelt.
A vasálarcos, ugye?
Nézd,
ha vájkálsz egy kicsit a Borehall-Blaxworthök múltjában,
eltűnt családtagokra bukkanhatsz, gyerekekre, akik…
Nos, úgyszólván nem illettek bele a díszletbe.
Lehet, hogy Lady Phoebe nem is tud a létezéséről.
Te vagy az.
- Te voltál. - Bocs a láncokért.
Egyszerűen… nem kockáztathattam.
Néha nehéz megjósolni a hangulatodat.
Ezt benéztem.
A nép fia a tévéből.
Csak egy lángelme lehet ilyen merész.
Értékelem.
- Miért? - Nem bánom, ha belemegyünk.
Nekem is lennének kérdéseim. Csak… én őszintén… én…
Nem voltam felkészülve még a személyes találkozásra.
De aztán bajba sodortad magad, és egyértelművé vált,
hogy ha nem lépek közbe, eltesznek láb alól.
- Szóval megmentesz? - Szíves-örömest.
Kitisztult már a fejed?
Készen állsz a tervünkre, Joe?
Roald szervezetében annyi vegyszer van, kész csoda, hogy addig nem ájult el.
Mélyen alszik.
Ő a mi tervünk, haver.
Minden gyilkosságot rá fogunk kenni.
- Rákenni? - Ne majrézz!
Tanulmányoztalak, Joe.
A módszered, ahogy kibújtál a vizsgálat alól…
Őszintén, rengeteg inspirációt adtál a kis projektemhez.
Projekt?
És annak fényében, ami nálad jól működött,
az a legjobb megoldás, ha nem bízzuk a szerencsére…
hanem rákenjük a halottra, hisz ő úgysem tudja bizonyítani az ártatlanságát.
Szóval azt akarod…?
Hogy én…?
Hogy megöld Roaldot, igen.
A többi apróságról is gondoskodom, hogy hiteles legyen a sztori.
Megírtam a levelet.
Senki sem lepődik meg, hogy Roald gyilkos.
Neofasiszta, késgyűjteménye van.
Aztán ott az a kamera, a Kate-ről készült lesifotók.
- Láttam. - Megszállott, nem?
Gondolj a pozitívumra!
Eggyel kevesebb elkényeztetett, erőszakos szarcsimbók a Földön.
Tényleg te vagy a gazdagfaló gyilkos. Utálodőket.
Eggyel kevesebb púp a hátadon.
Eggyel kevesebb romantikus vetélytárs.
Teljesen félreismertél, de csak az a járható út,
ha elhitetem veled, hogy benne vagyok.
Köszönöm.
A közbelépést.
Tényleg veszélyben voltam, igazad van.
Vártam már, hogy találkozzunk.
Örülök, hogy végre beszélünk.
Akkor hogy csináljuk?
Rád bízom.
Fojtsd meg, verd fejbe, nyomd agyon!
- És ha öngyilkosságnak álcáznánk? - Azt is elintézem.
Hé, hékás, hahó!
Várj, nem…? Bocsánat. Nem engedsz el?
Nem vagyok hülye.
Mire visszajövök, intézd el!
Rhys Montrose!
Jó ember egy kegyetlen világban.
Az nem kifejezés, hogy mekkorát csalódtam.
Túl magas egy nem kívánt gyermek
vagy egy láncra vert felnőtt férfi számára.
Igazság szerint megérdemli a halált, de te ezt várod tőlem.
Újra és újra kibasztál velem.
Nem vagyok a bábod.
Ki kell jutnom innen, hogy megmentsem ezt a szarházit,
mielőtt a pszichopata visszatér.
Nyugalom!
Kimegyek.
Ne légy nevetséges!
És ha már mind halottak?
Csak úgy belesétálsz a gyilkos karjaiba?
Tiszteletteljesen megkérlek, Sophie, hogy kapd be.
Több százéves lehet.
Átkozottul alapos mestermű.
- Gondoltam, könnyebb lenne, ha én… - Kiszabadulnál?
Megölni valakit egy oszlophoz láncolva,
észszerűtlen kérés, Rhys.
Szabad kézre van szükségem.
Látom az arcodon.
Tudhattam volna, amikor Vic megöléséről küldtél üzenetet.
Felvillanyozó.
És túlságosan nyomultál.
Hazudtál…
- nekem. - Várj!
Tagadásban vagy önmagadat illetően.
- Roald nem csinált semmit. - Rengeteget tett! Mindannyiuk!
- Van más megoldás is. - Az én utam az egyetlen járható.
Kár.
Nem az vagy, akinek hittelek.
De volt egy A tervem…
mielőtt megtudtam, ki vagy.
- Rád akartam kenni Malcolm megölését. - Rhys!
Azt hiszem, visszatérek hozzá.
Nem akarom, de néha másként alakulnak a dolgok,
mint ahogy tervezted valakivel.
Ha elég okos vagy, hogy kiszabadulj,
Londonban találkozunk, és visszatérünk rá.
Egyébként meg viszlát, Joe!
Rhys!
Semmi baj. Minden rendben.
Mi történt?
Nem számít.
Csak az számít, hogy jól vagy.
Szeretlek, Phoebe.
Nagyon.
Szeretlek.
Soha nem akarlak elveszíteni.
Más is érzi ezt a füstszagot?
A rohadt életbe!
Ébreszd fel Connie-t! Mindenkit ébressz fel!
- Ébredj! - Ki kell jutnunk mielőbb.
Hová megyünk?
Ha elég okos vagyok, kijutok.
Hagytál a tűzben elpusztulni, mint valami kibaszott Twitter-trollt.
Mit műveltél velem?
- Hogy kerültünk ide? - Nincs idő kérdésekre, Roald!
Hála az égnek! Most engem.
Jonathan!
Jonathan, ne hagyj itt!
Kapd be, Roald! Egy órája még vadászott rám.
Kérlek!
Jonathan! Várj, sajnálom! Nem akartam…
Maradj nyugton!
Ezek után nem hagyom, hogy megölj ezzel a nyalizó pöccsel.
- Segítség! Itt bent! - Segítség!
Segítség!
Kapaszkodjatok, idióták!
Fenébe, de örülök, hogy látlak!
Szörnyen nézel ki.
A dolgok elfajultak, mióta utoljára láttalak.
Gyerünk! Tűnés a háztól!
Azt hittem, a rémálom véget ér, mire visszatérek Londonba.
De gondolom, hálásnak kell lennem, hogy élek.
Új részletek láttak napvilágot a múlt heti megrázó eseményekről.
Az úgynevezett gazdagfaló gyilkos legújabb áldozata
Gemma Apollonia Graham-Greene…
A csoport hevenyészve bocsánatot kért.
Nincs mit mondani azután, hogy bíróságon kívül halálra ítéltetek
egy ártatlan embert.
Legalább tudják, nem én voltam.
Gemma teste lángok martaléka lett a Hampsbridge-i ház zűrös múltjával együtt.
A rendőrség épphogy azonosítani tudta.
De egy mukkot sem hallottam felőled, mióta megígérted:
„Találkozunk Londonban!”
Akkor most hogy állunk?
Mint mondta, a nemzetet sokkolta az elmúlt pár nap,
és most megtudtuk a rémes bűntény
legutóbbi áldozatának nevét…
Szia!
Mivel elégett a holmid, gondoltam, jól jön pár új ruha.
Ezekről még a címkét sem vette le Malcolm.
Tartsd meg, ami jó!
Kissé morbid, de…
Nagyon figyelmes tőled. Köszönöm.
Nézd, gondolkodtam. Én…
Senki sem fáradozott ennyit egy karkötő visszaszerzéséért.
Jövök egy sörrel vagy tízzel.
Átsétálunk a kocsmába?
Kate Galvin randira akar hívni?
Ha nem vagy túl elfoglalt, én…
Nem lenne ellenemre a társaságod.
De ez több, mint egy sör.
Olyan ajtó, amin mindketten be akarunk lépni, de én nem tudok.
Így is túl sokat tud rólam.
Túl veszélyes, hogy még többet megtudjon.
Bár megtehetném!
Komolyan? Csak…
Csak egy sör, Jonathan.
Mindketten tudjuk, hogy nem az.
És az annyira szörnyű lenne?
Nem akarlak bántani.
Nem akarod megismerni az igazi énem.
Nem félek a múltadtól.
Az enyémnél nem lehet rosszabb.
Jonathan, tudom, milyen vagyok.
Nem engedek be senkit. Egyszerűen nem éri meg.
Kivéve, ha mégis.
Nem megy.
Sajnálom.
Kibaszott Amerika Kapitány!
Sosem találkoztam Kate Galvinhoz hasonlóval.
Egy másik világban, egy másik életben
futnék utána, mindent kockára tennék érte.
De nem tehetem, mert már veled járok, Rhys.
Sok áldozat régi barátom volt,
akikkel ebben az osztályteremben találkoztam.
Igazi tragédia.
A gazdagfaló gyilkos iránti rajongás
igazából a populista népharag megnyilvánulása,
azoké az embereké, akik megelégelték az egészet.
Egyik lábaddal a munkások világában, másikkal az arisztokratákéban,
és senki sem gyanítja, hogy az orruk előtt rejtőző szörnyeteg vagy.
Az első napomon itt, Oxfordban, ebben a székben ülve
azt gondoltam, egy lakótelepi srácnak semmikeresnivalója itt.
De rájöttem, hogy az egyedi tapasztalatomnak köszönhetően
értem, mire van szükségük városunk nagyszerű lakóinak.
A változást az hozza el, aki a teljes valójukban látja őket.
A saját kezembe veszem az ügyeket.
Azzal hogy egyesével nyírod ki a gazdagokat?
INTERJÚ RHYS MONTROSE-ZAL
Büszkén és alázattal jelentem be,
hogy én, Rhys Montrose hivatalosan indulok
a londoni polgármester-választáson.
- Tényleg belevágsz. - Nagy terveim vannak a várossal.
És ha rám szavaznak,
ígérem, többé nem érzik majd úgy, hogy elegük volt az egészből.
Bármit is forgatsz a fejedben, meg kell állítanom téged,
mielőtt másokat is bántasz, engem pedig magaddal rántasz a mélybe.
Most már tudom, ki vagy valójában, Rhys.
És el foglak kapni.
A feliratot fordította: Várkonyi Erika Lívia