Charles Bukowski skrev engang:
"Find det, du elsker...
<i ...og lad det slå dig ihjel. "
Jeg fandt Marienne i London...
<i ...og det slog mig næsten ihjel.
Du er en morder, Joe.
Joe Goldberg døde i hvert fald.
Professor Jonathan Moore blev for at hele sit knuste hjerte
og nyde en stille ferie.
Det havde været rart, hvis intet var sket.
Du reddede Kates liv. Du kommer med os i aften.
Desværre findes der rige røvhuller i alle storbyer på Jorden,
som lever uden konsekvenser.
Giv mig det.
De konsekvenser går altid til den simple fyr.
Bøj så lidt.
Og det er svært at undgå dem.
De danser, mens verden brænder.
-Jeg burde have gjort mig umage. -Drik!
Malcolm? Vent, har jeg... ?
Jeg befandt mig i et større helvede, end jeg regnede med.
"Jeg efterlod ham på dit bord, så du kunne tage straffen. "
Jeg gjorde det ikke.
De kalder ham "de riges morder".
Opklarede det ikke hurtigt nok.
Og midt i det hele... en person, der er værd at redde.
-Jeg ville finde morderen. -Dræbte du Malcolm?
-Er du forelsket i Kate? -Nej. Hvad med dig?
Jeg var sikker i min sag.
Du undrer dig nok over, hvor du er.
Jeg ved det. Sig ikke dit job op.
Vi giver ham skylden for alle mordene.
Tag min hånd!
Nu ved jeg, hvem du er, Rhys.
Du har taget så meget fra mig.
Din fortid skræmmer mig ikke.
-Jeg kan ikke. -Captain America.
Du tror, du kan blive ved, men nej.
Jeg, Rhys Montrose,
bekendtgør officielt, at jeg stiller op som borgmester i London.
For jeg vil stoppe dig.
Jeg voksede op i Lewisham.
BORGMESTERKANDIDAT
Jeg så igen og igen, hvor stor ulighed, der hersker.
Bliver jeg valgt, gør jeg mere for arbejderklassen.
Du er en klog psykopat, det må jeg give dig.
Hvem ville tro, at en borgmester er seriemorder?
Perfekt forklædning.
Og hvis vi unge ikke vil arbejde?
Men jeg kender dit sande jeg: En ond mand i eget umoralske univers.
Men jeg ved ikke hvorfor.
Hvad med dine rige venner, der blev nakket?
-Ja, hvorfor dræbte du dem? -Jeg forstår, at folk er nysgerrige.
Politiet skal nok finde ud af, hvem det er og fange ham. Det tror jeg på.
Men hvem fanger politiet?
De synes, jeg er en helt på grund af Roald.
Hvor længe går der, før du giver mig skylden?
-Tak, fordi du kom igen. Godt at se dig. -I lige måde.
Ingen ville tro på mig.
Men jeg kan fange dig og få de beviser, jeg skal bruge
for at stoppe dig.
Først må jeg finde ud af, hvor du bor.
Efter din høflige skilsmisse købte du en lys, rumlig treværelses.
Fint, men ikke prætentiøst.
At bryde ind hos Henderson var svært. Den her er værre.
Jeg må finde en anden måde at nå dig på.
Lad os få det overstået. Tak for hjælpen.
Hvis FBI vil have, jeg rydder Malcolms kontor,
må de da låse døren op.
Jeg skubbede hende væk på grund af dig.
Selvfølgelig har bændelormen i Tom Ford bidt sig fast.
Jeg har travlt med fundraiseren.
Jeg fik din venlige invitation, men jeg kan ikke nå det.
Jeg flygter væk i et par måneder.
Med familien til St. Barts. Får styr på nerverne.
Lader det hele køle af her.
Kom med mig.
Vi slapper af, mens de fanger svinet.
Så kan du holde fundraisere.
Mange tak, men jeg er ikke bange for den galning.
Vi får mere end nok sikkerhed, og...
Ingen kan stoppe dig i at gøre, hvad du vil.
Tag nips med hjem til mig eller en flaske rom.
Godt. Han fortjener ikke hende eller den venlige invitation.
KUNST GENFØDT TIL MINDE OM SIMON SOO
Var det ikke for dig...
<i ...ville hun også have inviteret mig.
Steve, jeg sælger dig ikke min Maybach, Rolls
eller Aston for mindre, end de er værd.
Som jeg hører det, er du ikke i den stærkeste forhandlingsposition.
-Hvad? -Tæt på konkurs.
Personalet skrider.
Phoebe ved det vel ikke.
Men giv hende dog en ring. Det ville holde din klub åben.
Det er derfor, du er single.
Du taler om at fri, som var det frokost.
Det skal være perfekt.
-Du er diamantfyren. -Ja. De koster et kongerige.
Ved du hvad?
Jeg skaffer dig en diamant, der betaler pænt for bilerne.
Siger Phoebe ja, får du en kone og ubegrænsede midler.
-Du vinder. -Og hvis hun siger nej?
Du returnerer den, og jeg beholder bilerne.
-Steve. Hvorfor skulle jeg risikere det? -Fordi du er desperat.
Eller du er en sjælløs lort, som bare må kneppe mig med sin mikropik.
Fint. Så lad være med at satse.
Phoebe gifter sig nok gerne med et økonomisk og følelsesmæssigt sort hul.
Hul i det.
Det er en aftale.
Dit indavlede Chelsea-svin.
-Nu skal du æde lort. -Fint.
-Phoebe. -Hej Stevie, skat.
Godt at se dig.
-I lige måde. Hav en god dag. -Tak.
Hvad er der galt, min søde skat?
Skulle vi ikke løse problemerne i samme lokale?
Selvfølgelig. Men jeg sagde jo, jeg havde et vigtigt møde i dag.
Jeg sov ikke igen.
Hver gang jeg lukker øjnene, ser jeg ilden hærge Hampsie.
I morges gik jeg en tur for at høre fuglene.
-Det er godt. -Nej, det er ej.
Jeg føler mig forfulgt.
Du er berømt. Du er altid forfulgt.
Du har vagter. Var det Zarek? Hej Zarek.
-Jeg savner Vic. -Det ved jeg.
Kom nu, træk vejret. Kom her.
Det er okay.
Du har ikke sovet i dagevis, så selvfølgelig føler du dig paranoid.
Nej, Adam, du forstår det ikke.
Jeg føler mig overvåget.
Tror du mig ikke?
Nej, jeg tror, at du har brug for mig.
Flyt ind, til du er dig selv igen.
Det kunne hjælpe.
I penthouselejligheden.
Selvfølgelig.
Dit hus dur ikke.
Så jeg har brug for, at du er alene herude. Ubevogtet.
Heldigvis er du narcissist og gav en milliard interviews.
Hvad er en typisk dag for Rhys Montrose?
Det ville være så kedeligt.
Kun hvis du udelader mord.
Du skriver derhjemme.
Spiser hellere hjemme end ude. Din last er online poker hjemme.
Du går kun ud som frivillig på hospitalet.
Du er tryg derhjemme eller omgivet af andre.
Hvordan får jeg fat i dig uden at komme tæt på?
Professor? Hej.
Kontortid. Har du glemt det?
Pis også.
-Er du okay? Du ser smadret ud. -Beklager. Jeg har travlt. Forskning.
-Handler det om Rhys Montrose? -Årh, lort.
Jeg overvejer en moderne Dickensk historie.
Du skal ikke skamme dig.
Hele London er vild med Rhys Montrose.
Selv jeg må indrømme, han har hjertet på rette sted.
For en politiker.
Du har endda narret Nadia.
Nogen så ham i bar overkrop på morgenløbetur
i Regent's Park sidste lørdag.
-Regent's Park? -Han træner til London Marathon.
Heldigvis er det lørdag i morgen, så vi har en date i parken.
Lige lidt at få styr på. Hvordan jeg får dig tilbage.
Der har vi jo helten fra Hampsie-branden.
Jeg voksede op i en fattig kommune.
-Jeg lærte at dirke en lås op. -Hvad vil du?
Ved du ikke det?
Jeg ønsker en ven.
En, der deler mine interesser, som kan relatere.
En, jeg kan fortælle hemmeligheder.
Såsom hvorfor du dræbte dem?
Du er klog. Hvorfor skulle jeg, Londons kommende borgmester, dræbe dem?
De blev alle en belastning for din kampagne på en måde.
Se, nu forstår du det.
Malcolm afpressede mig på grund af min ludomani.
Simons udnyttelse af kvinder stod for at blive lækket. Skidt for mig.
Gemma...
Knaldede hende et par gange, da jeg stadig var gift.
Hun ville åbne hullet i sit fjæs og ødelægge mit image og min kampagne.
Du er syg.
Nærmere praktisk.
De var i vejen, og nu hvor de ikke er det,
skal morderhistorien stoppe.
Det distraherer mig fra det gode, jeg vil gøre.
Du er ligeglad med byen.
Jeg elsker London.
Eller jeg elsker magt.
Det ville være en synd ikke at bruge mine styrker på det højeste niveau.
Jeg holder af dig, Joe.
Ellers ville du være død nu, ikke?
Det, vi har til fælles, er sjældent.
Det tager jeg ikke for givet.
Vi kunne tale om bøger over en øl,
hvis bare du havde dræbt Roald og givet ham skylden.
Jeg kender også dine styrker. Du lever ikke op til dem,
og det er så skuffende.
Én chance for at rette op på det.
Find en syndebuk.
-Rhys, hvordan... ? -Lad mig om det. Du klarer hvem.
Ellers tager du hele skraldet.
Stor begivenhed i aften.
Vi er glade for, at I kunne starte med kort varsel.
Damen med lønningsposen holder en lille pause.
Men I skal nok få pengene.
Ordner du lige slipset?
Politiet kommer i aften.
De er ivrige efter at bevogte os.
Det bliver stille og roligt.
Pis. Har du inviteret ham?
Jeg føler mig tryg med ham.
Han er som min menneskelige Valium.
Og han er en helt.
Og det var ellers mig, der trak ham ud af branden.
Som man siger: "Koldt blik, varmt hjerte. "
-Siger man det? -Hun virker så forelsket.
Kom, sid ned. Jeg må tale med dig.
Adam siger, jeg er paranoid,
men jeg bliver vist forfulgt.
-Har du set nogen? -Nej, men har en fornemmelse.
Jeg spørger endda mine venner.
Jeg hader at se hende ked af det, men jeg søger en syndebuk.
Ja, de er lidt vilde, men er de så forfærdelige?
Søde Jonathan...
Du har ingen anelse, vel?
Bare mellem os...
Først er der Sophie.
Elsker hende. Hun er så skøn.
Men lidt for overmedicineret. Og hendes prioriteter i forhold til karriere?
Undskyld mig.
Oversættelse: Pilleslugeren er mere intetsigende end ond.
Jeg kan ikke tro, at hun ville gøre noget slemt.
Og Blessing?
En sand perle. Ikonisk, høj, tynd legende.
Men ikke det kærligste, lille lam.
Hjerteløs, selvoptaget sociopat.
Hendes forretning kan være ukonventionel.
Pyramidespil.
Intetanende, ældre mennesker kommer ud på dybt vand.
Ja, narrer bedstemor for pensionsopsparingen.
Jeg forstår, hvorfor du tror, at de...
Nej da, jeg sladrer bare, skat.
De gør ikke en flue fortræd.
Men Connie, derimod...
-Fortsæt. -Jeg er så bekymret.
Han har mistet kontrollen.
Drikker om morgenen. Bedøvet helt op til øjnene. Uberegnelig.
Politiet er mistænksomme. Han har intet alibi.
-Det kan jeg arbejde med. -Hej skat.
Jonathan, kig ikke.
Hvem fanden er det?
Hvorfor rører han hende?
Det er Niko Leandros.
Shippingarving, ungkarl.
Sex a la carte.
Hvad laver han i London?
Det er så længe siden. Siden Mykonos?
Din begivenhed er ret populær.
Nej, kan ikke distraheres. Hun er en fri kvinde.
Det gør mig ondt.
Jeg siger til mig selv, at Simon foretrak at dø ung.
Hans arbejde lever videre.
Nu, vi taler om det...
Kunne jeg charmere dig til at give en privat fremvisning?
Den er ikke klar. Og Niko...
Der kommer seriøse samlere i aften.
Og jeg er bare en charmerende nar, der bruger fars penge på smart kunst.
-Er det sådan? -Tja...
Jeg arbejder ikke for min far længere. Jeg ved det.
Det meste af mit liv
dikterede den mand alle tanker,
følelser og beslutninger.
Endelig slap jeg fri. Jeg jager mine egne lidenskaber.
Inklusive kunst.
Og da jeg bemærkede, du ikke bruger Lockwood-navnet...
...tænkte jeg, du nok forstod.
Nu skal du høre.
Du giver et tilbud, og jeg må have garantier.
Men jeg tager det seriøst. Det er fair.
Vi ses i aften.
Jeg inviterede Connie på frokost for at vurdere ham.
Jeg var overrasket over, hvor glad han lød.
Jeg fortjener vel det her?
-Kender han min plan? -Næ.
-Hvad skete der? -Væltede på wc'et.
Som du kan se, har jeg det ikke så godt.
Jeg er glad for, at du ringede.
Jeg skylder dig en kæmpe undskyldning for alt det i Hampsie.
-Følelserne gik højt. -Kom nu.
Hover bare. Du er en helt.
Jeg er en nar.
Politiet tror, det kan være mig. Ved du godt det?
Dig?
-Det er absurd. -Absurd hjælpsomt.
Jeg har ikke et eneste alibi.
Ikke fordi jeg er morder, men...
Jeg husker knapt nok noget.
Jeg bliver så stiv, at jeg glemmer mit navn.
Og sandheden er, at dette og kokainen
-er det eneste, jeg står op til. -Det gør mig ondt.
-Kokain går ikke med en brækket næse. -Nej.
Jeg bad hushjælpen om at give mig det i numsen. Hun skred.
Man kan få kokain pustet op i røven gennem et sugerør.
Det er dog det sørgeligste.
Hjælp mig, Jonathan.
Da du mødte Phoebe, sagde hun, dine ord havde
en dyb effekt på hende.
Hvad sagde du?
-Vi talte om så meget... -Hvad gør jeg?
Vær bedre.
Brug dine penge til andet end narko og sprut.
Eller er jeg uden for rækkevidde?
Inkriminerer jeg ham,
redder jeg måske hans liv.
NÅR DU FINDER NOGEN, SÅ TJEK FRYSEREN.
EN NY BESKED
GØR DET I AFTEN, ELLERS ER DU DEN I MORGEN.
Så intet pres.
En travl begivenhed, intetanende gæster, stærke drinks.
Det perfekte sted til at finde en syndebuk.
Soo-samlingen er blandet med flere kunstnere,
som fonden vil føre frem.
Se jer omkring, nyd det, og hvis I har spørgsmål,
så spørg endelig.
Dette skal gå godt for Kate.
Jeg må gøre det stille.
Skønt, mine detektivvenner.
Hvor er Connie?
Jeg gør det, makker.
"Makker"? Var jeg ikke en snog?
-Adam... -Jeg sagde noget.
Men jeg var på en masse og er ædru som en pave nu.
Og jeg tilgiver dig for alt, virkelig. Hør her.
Jeg frier til Phoebe.
Jeg har en fed diamant, får en jet og laver eventyrfrieriet.
-Tillykke. -Tak.
Hun sætter pris på din mening,
så vil du ikke sige noget pænt om, hvordan jeg ydmygt undskyldte?
Gjorde han det?
Du er en knag.
Jeg må arrangere hele frieriet,
men pas på hende, mens jeg er væk.
Hun har været... meget. Sig pæne ting, okay?
-Jeg har travlt... -Sig pæne ting.
Professor Moore?
Nadia. Edward? Hej.
Jeg er forvirret. Er du rig? Ikke for noget, det er bare...
Jeg har venner her. Og jer?
Min mor ønsker, jeg er mere kulturel.
Og Nadia er min...
-Hvad siger vi? -Hans date.
Finder du en drink mere til mig?
Jeg vidste det fra dag et.
Jeg er lidt overrasket.
Gentag det aldrig, men jeg tror, jeg tog fejl.
Nej, jeg fejlbedømte. Edward er nok okay.
Ikke hans skyld, at hans forældre er onde avisrotter.
Han prøver på ikke at være en nar, så...
Pis.
Det er Lady Phoebe. Tror du, hun ville tage en selfie med mig?
Ironisk, selvfølgelig, men...
-Hun er ret rar. -Kender du hende?
Præsenter mig.
Med glæde, men jeg må plante et rådnende øre på et vrag.
Det gør jeg senere. Jeg skal bare lige finde nogen.
Vi ses senere. Okay?
Ingen snak.
-Hej. -Hej.
Du ser godt ud.
Alt ser godt ud.
-Vi behøver det ikke. -Du har ret.
Men lad mig sige, at det må have været svært at samle...
-Ikke logistisk, men alt... -Du giver blandede signaler.
Ja.
Du siger, du ikke vil mere, og så kommer du til mit arrangement.
Du siger søde ting. Det er rart.
Og så får jeg det værre.
Ja.
-Kate... -Ved du, hvad du vil?
Undskyld mig.
Jeg vil gå efter hende og ordne det.
Jeg vil være ved hendes side, når hun prøver at få noget godt ud af det.
Jeg vil være alt andet end din buddreng med afhuggede ører.
Gør det alt for nemt.
-Johnny-drengen. -Hej.
Gud, hvor har jeg savnet dig. Vil du have en drink?
Ellers tak, tag du bare løs.
Vores samtale var en øjenåbner.
-Var den? -At se dit ansigt...
Det blik af ren medlidenhed, da jeg fortalte dig om kokain i røven.
Jeg indså, den var helt gal. Jeg vil bruge penge på noget godt.
Ikke kun sprut og stoffer.
-Det her sker ikke. -Jeg ser på dig, Jonathan.
Nul penge, klædt som en kedelig bibliotekar,
men du er et godt menneske.
Og sådan vil jeg være. Ligesom dig.
Han vælger i dag af alle dage til en åndelig vækkelse.
Jeg skal på afvænningsklinik.
Ja. Tager af sted i morgen.
Som du sagde, jo mere tid man er sammen med en,
jo mere forbander det menneskelige en.
Vent lidt.
Jeg takker mine højere magter for dig.
Kom nu. Mediter med mig.
Træk vejret dybt.
Ja, sådan.
Men du truer mig med en pistol, og jeg har intet valg.
Um...
Jeg er sikker på, Kate er her.
-Lady Borehall-Blaxworth? -Ja?
Politiet bad mig eskortere dig i sikkerhed.
-Okay. Ja. -Vi skal af sted nu.
Ja.
-Hvad sker der? -Jeg kan fortælle mere herinde.
Okay.
Undskyld.
Lady Phoebe, må jeg få en selfie med dig?
Jeg er en stor fan.
-Prosit. -Nej, undskyld, ikke nu.
Det er jeg ked af, skat.
Politiet vil tale med mig.
Hvad missede jeg?
Kates fond har lige fået en stor indsprøjtning.
Niko købte hele Simons kunstsamling.
Min brors kunst slår nye rekorder... Han er større, end han var i live.
Sprut. Nu.
Niko, hvad fanden?
Jeg kunne ikke bestemme mig, så jeg købte dem alle.
Hvis jeg godkender dette overdådige køb...
Jeg låner de fleste af dem til National Gallery i Athen.
Nogle af dem beholder jeg.
Måske kunne du rådgive mig i en mere privat sammenhæng.
-Jeg følger ikke med. -Det forstår jeg fuldt ud. Du er en bonus.
Står jeg her stadig, betyder det, at jeg lytter.
Kortene på bordet. Du er skidelækker, Kate.
Og du er klog og magtfuld, og det er så sexet.
Sandheden er, at jeg elsker at kneppe så meget.
En forbandelse, hvis jeg ikke var så god.
Hjemme hos mig. I morgen.
Tag vin med.
Jeg henter champagnen.
Kate, skat!
Jeg er ikke jaloux, for vi er ikke sammen. Så det er jeg ikke.
Hej. Foregår der noget?
Jeg bad lady Phoebe om en selfie.
En ubehøvlet servitrice tog hende med. Til politiet.
Hvis vi er i fare, bør mine venner advares.
Min telefon er væk.
Der bliver taget hånd om dine venner.
Situationen bliver håndteret i dette øjeblik.
Sæt dig nu. Tag en dyb indånding.
Okay? Det er ordnet, bare rolig.
Ville politiet ikke se mig?
Jeg føler, du kan klare sandheden.
Politiet gør ikke deres arbejde.
Nogen må beskytte dig. Det her var min idé.
At føre dig i sikkerhed.
-Sikkerhed? -Fra morderen.
Jeg har tilpasset døren.
Vær ikke bange. Du kender mig.
Ja, jeg kender dig.
Jeg har set dig. Du er fotograf.
Nej, jeg er din ven.
Det er okay.
Du har været så meget igennem. Jeg tager mig af dig.
Det skal nok gå.
Mange tak.
Jeg ved, du har gjort dig umage,
men jeg vil gerne gå nu.
Jeg insisterer på, at vi låser op.
Nej, absolut ikke.
Vi går ingen steder.
Okay. Tak.
Ingen af vores folk bad en servitrice opsøge Lady Phoebe.
Hvorfor venter vi? De må være tæt på.
Tjek gaden og alle køretøjer. Du tager bagindgangen.
Og få fat i overvågningen.
-Jeg kigger også. -Bliv her. Tag det roligt.
-Vi tager os af det. -Jamen...
Kate, hold det kørende. Gør ingen urolige.
Ingen af os har råd til, at denne aften går amok.
-Er det morderen? -Nej, du ville have det overstået.
Phoebe nævnte en mulig stalker.
Jeg troede, hun overreagerede, men måske...
Eller det mest oplagte svar er svaret.
Morderen gik efter hendes venner.
Det er ikke morderen. Eller måske ikke.
Siger hun, hun har en stalker, må jeg tro hende.
Okay.
Hvor ville du føre hende hen?
-Jeg ville vide, der var kameraer. -Så hun er stadig i bygningen?
Hvis der ikke er noget i kælderen.
Hun er nok på et hotelværelse uden naboværelser.
I tilfælde af skrig. Nær en brandtrappe er klogt.
-Ikke mange af dem. -Underret politiet.
-Jeg tjekker grundplanen. -Okay.
Jeg sætter pris på, at du bekymrer dig, Dawn.
Min bedste ven Kate har en stor aften.
Jeg burde være der og støtte hende.
Kom, vi går sammen.
Phoebe, du gør så meget for alle,
men jeg lader dig ikke udsætte dig selv for fare.
Jeg gemmer dig her, indtil politiet finder morderen.
Jeg skriver til dine venner, at du gik tidligt i seng.
Så sniger vi os ud i morgen tidlig.
Jeg har en lejlighed. Jeg ved, du elsker pyntepuder.
Jeg købte en masse.
Vær ikke bange.
Der er du i sikkerhed. Der er store låse på dørene.
Der sker ikke min sjælesøster noget.
Kan du huske de tatoveringer, vi fik?
SJÆLESØSTER
Vis mig din.
Helede det?
Det var ikke dybt nok, så.
Vi giver dig en til.
Vi kan bruge den her. Det skal nok gå.
Det handler ikke om udseendet.
Det handler mere om hensigten.
Hjælp! Hjælp mig, jeg er herinde!
-Hjælp! -Det er ikke sikkert!
Det er ikke sikkert.
Der er en skør person derude.
Kom med...
Så fjollet jeg er.
Jeg har bare været så nervøs, Dawn.
Tak, fordi du altid passer på mig.
Hvad har man venner til?
Du er en god ven, ikke?
Jeg er din bedste ven, Phoebe, og du er min.
Jeg prøver at være en god ven.
Ja. I alle de år, jeg så dig på tv
og fulgte dine sociale medier. Jeg kunne mærke forbindelsen.
Du tog til Bora Bora og tweetede om solopgangen.
Jeg vidste, at du fortalte mig, at jeg var lyset i dit liv.
Bare du havde været der.
Hvorfor ikke forlade denne rådne by og tage dertil i aften?
-Virkelig? -Ja!
-Jeg skriver til Adam. Han booker fly. -Uh nej.
Det bliver svært for dig, men Adam er ikke den, du tror, han er.
-Hvad? -Han er flad.
Han bruger dig som indtægtskilde.
Nej, Dawn, det passer ikke.
Adam har penge.
Nej, han betaler ikke sine kontrakter.
De ansatte taler ikke om andet. De tror ikke, de får løn.
Rygtet siger, at han lige har solgt hele sin bilsamling.
Bilerne?
Adam ville aldrig sælge sine biler.
-Han elsker biler, han ville ikke... -Adam Pratt har hemmeligheder.
De siger også, at han har været utro.
Måske ser du den anden vej.
Min mor gjorde det samme.
Hovedkulds forelsket i en mand...
...der behandlede hende som prinsesse Di offentligt,
men ydmygede hende privat.
Til sidst vidste alle det.
Forfærdeligt.
At blive gjort til grin sådan.
Jeg tryglede hende om at forlade ham for at få lidt selvrespekt.
Men man kan ikke forlange kærlighed, hvis man ikke elsker sig selv mere.
-Jeg ville ikke gøre dig ked af det. -Nej.
Nej, nej. Det var godt, du sagde det.
Ingen har passet sådan på mig før.
Fortæl mig mere om din mor.
Rengøring.
Det passer ikke godt nu.
Der er læk i værelset nedenunder, så jeg må ind.
-Jonathan! Er det dig? -Ja.
Er alt i orden?
Jeg er sammen med min ven Dawn.
Jeg fortalte om hende.
Gjorde du?
Paparazzi-damen, som jeg kun taler med gennem tv'et.
Selvfølgelig husker jeg Dawn.
Du kan jo lukke mig ind, så vi kan snakke.
Det kan du glemme.
-Han kan være morderen. -Det er han ikke.
Han reddede min vens liv.
Hvorfor spiller han så hotelansat?
Sikkert fordi han troede, der var sket mig noget.
-Ikke sandt, Jonathan? -Jo.
Hør, nu må I ikke gå i panik.
I er begge i fare. Morderen er her.
Jeg kan komme ind og forklare alt.
Jeg tror ikke på ham.
Jonathan er den ærligste person.
Han bør ikke være ude ved morderen.
Dør han, tilgiver jeg dig aldrig.
Hej Dawn.
Du kan godt stole på mig. Jeg er en ven.
Lås døren.
Hvad har du at sige om morderen?
Vent, jeg kender dig.
Jeg har holdt øje, siden du moste dig ind hos Phoebe.
Du tog til den politiske tale.
Opførte dig sært, som om ingen måtte se dig.
Hun følger mig, som følger dig.
Jeg ville tjekke ham, men der er intet.
Han er falsk. Måske en svindler eller værre.
Jeg vil ikke høre det.
-Jonathan er en af mine bedste venner. -Hvordan det?
Hvornår har Phoebe fødselsdag?
Tredje august. Yndlingssang? "Gimme More", Britney.
Hendes barndomshund? Punky Spunky Sparkle.
Han er ligeglad med dig. Han er bare endnu en udnytter.
Hvad vil du med Lady Phoebe? Fortæl mig sandheden.
Okay.
Det her er sandheden.
Det forhold, du tror, du har til den kvinde, har du ikke.
Det er din fantasi.
-Du prøver at forvirre mig. -Men du holder af hende.
-Men hun er bange. -Det tror jeg ikke på.
-Sig det. -Dawn, bare rolig.
Jeg ved, du er en god person, men du må have hjælp.
-Du har det ikke godt. -Jeg fejler intet.
Et tysk postbud troede, han kendte min veninde Madonna.
Han led af noget, der hed erotomani, skat.
-Vrangforestilling. -Du er sur.
Man tror, du kender en. Han så Madge fri via trafiklys.
Jeg ved, hvad der er ægte.
Vi kan stadig være venner. Et nyt venskab fra i dag af.
Læg kniven fra dig. Lås døren op.
Lad hende gå.
Men hun er i fare.
Hvis hun bliver dræbt, tilgiver jeg aldrig mig selv.
Jeg tilgiver aldrig dig!
Smid kniven.
Du er skør! Kom...
Jeg har prøvet at være sød, din skøre kælling.
Men nu er det nok!
Jeg er træt af at blive manipuleret,
undervurderet og falsk beskyttet.
Så du kender mig, Dawn?
Hvad vil jeg gøre nu?
Kom nu, sig det!
Bliv, hvor du er!
-Læg kniven fra dig! -Med glæde.
Den kvinde bortførte mig og ville skære i mig.
-Dræbe Jonathan. -Det gjorde jeg da ikke.
-Jeg ville hjælpe hende. -Andrews, kig i tasken.
Phoebe, jeg ville bare hjælpe dig.
Åh Gud. Det er ulækkert.
Modsat Connie, som skadede sig selv,
bragte Dawn Phoebe i fare. Et bedre valg.
Det er Simons ørering.
-Hun er morderen. -Nej.
De er anholdt for mordet på Malcolm Harding.
-Og Simon Soo og Gemma Graham-Greene. -Det var ikke mig.
-De har ret til ikke at udtale Dem. -Alt okay, Phoebe?
Phoebe...
-Det er okay, skat. -Adam...
En helt igen.
Det er slut. Jeg adlød din ordre.
Morderen, i gåseøjne, blev fanget.
Dawn får psykiatrisk hjælp
og bliver frikendt, når jeg har afsløret den rigtige morder.
Dig.
MONTROSE VIL ØGE PSYKIATRISK BISTAND
Du vendte det til din fordel.
Nyd det, så længe det varer.
Jeg bør være jaloux.
Manden kaprede min date og hvervede hende til at fange en morder.
Sært, at for få uger siden
vidste han intet om mordgåder, og nu er han pludselig Hercule Poirot.
Det mener du vist.
Lady Phoebe sagde noget om, at han var helten igen.
Det virker bare underligt.
Hvornår har du sidst læst noget, hvor outsideren er helten
uden en dybere forbindelse til historien?
-Hvad siger du? -Det ved jeg ikke.
Han virker som en mand, der ved mere, end han siger.
-Hej søde. -Det virker som meget for to.
-Hvad? -Intet er for meget til dig, skat.
Sid nu ned.
-Skønt. -Hvad handler det om, Adam?
Det handler om dig. Det handler faktisk om os.
-Skål. -Skål.
Her.
Åbner du den ikke?
Vil du gifte dig med mig?
-Du store. Adam... -Jeg har lejet et jetfly.
Det tager os direkte til Hotel du Cap.
Hvor vi mødtes?
Jeg har brug for dig. Det indså jeg ved næsten at miste dig.
Eller noget andet?
Hvad?
Din klub, dit ry, din livsstil.
Jeg kender til pengeproblemerne.
Jeg hørte det fra min stalker.
Hvor trist og ydmygende er det, Adam?
Jeg kan ikke igen.
Blive til grin.
-Phoebe, kom nu... -Jeg har tidligere været utrolig sød.
Haft så mange søde, små lam, som i virkeligheden var onde ulve.
Det er ikke mig.
Jeg vil have en, der elsker mig.
En, der virkelig elsker mig.
For det har jeg aldrig haft.
Sig ikke det. Jeg elsker dig.
Mere end noget andet.
Mig eller pengene?
Penge? Det handler ikke om penge.
Hvis det passer...
...så får du styr på dine problemer og kommer tilbage, ikke?
Bevis, du mener det.
Pis.
-For uafhængighed. -Uafhængighed.
Hvad i... ?
Tom Lockwood?
Pis.
Katherine... Kate.
-Jeg kan forklare. -Katherine?
Altså.
Altså...
Arbejder du for ham?
-Arbejder du for min far? -Det er ikke, som du tror.
Han fik dig til at købe kunsten, ikke?
Han ville gøre noget godt. Hjælpe dig med at starte din fond,
men vidste, du ville være selvstændig.
Jeg ved ikke, hvad der får mit blod i kog.
Den kommentar, eller at du har løjet hele tiden.
Nej. Jeg har forladt min familie.
Ja, for at arbejde for min. Det er uendeligt værre.
Han prøver virkelig at hjælpe.
Nej.
Jeg ved, at du tror det,
for du fatter ikke, du bliver narret.
Ved at hjælpe med at gøre dig rig?
Ved at sende mig et budskab om, at han altid er til stede.
Evigt kontrollerende.
Uanset hvordan jeg prøver at forlade hans skygge.
Du kan gå nu.
Nu!
Hun havde ret, da hun nævnte mine blandede signaler.
Hvad fanden skal jeg sige?
Der er noget her.
Hvorfor så spilde tiden?
For selv med dig af vejen er der problemet med Joe Goldberg.
For det, jeg sagde, er sandt.
Min fortid er ikke fantastisk. Ellers spildte jeg ikke et sekund.
Jeg tænker på dig. Jeg ser, hvordan du tager dig af folk.
Hvad du prøver at gøre.
Jeg blev jaloux, da jeg så den nar røre ved dig.
Og jeg har ingen ret til det. Tro mig, jeg ved det.
Men jeg ser dig.
-Jeg... -Prøver du at sige, du vil have mig?
Kate, selvfølgelig vil jeg det.
Men jeg kan ikke få dig.
Forstår jeg ret? Du stikker af fra den, du var.
Og gjorde. Eller begge dele. Og du vil ikke have, jeg ved det?
Ja.
Du vil være ærlig, men det kan du ikke.
Så din eneste mulighed er også at stikke af fra det.
Ja.
Jeg har også en fortid, Jonathan.
Et andet sted med et andet navn.
Jeg vil bare aldrig være hende igen.
Hvis det betyder noget, ser jeg kun Kate.
Det ved jeg.
Så jeg spørger aldrig om dit navn, hvem du var, hvad du gjorde.
Jeg behøver ikke vide det.
Hvis du er ærlig for mig fra nu af,
og jeg er ærlig for dig, så...
-Ja. -Det er det vigtige.
Lad mig efterlade hende, så kan jeg gøre det samme for dig.
Vi prøver.
Så gør det samme.
Jeg lægger dig ikke på køl. Du behøver ikke flygte.
Vi kan bare...
-Vi kan være det her. -Hvad fanden det her end er.
Bedste grund indtil nu
for at få dig ud af billedet for altid.
-Sofaen eller sengen? -Jeg er ligeglad.
Hej Joe.
Der er intet som en kold, frisk pilsner efter sex.
Dit hår. Og vinduet.
Jeg håber ikke, du vil belære mig om at lure.
Nej, sluk ikke, Joe.
-Jeg gjorde, som du bad om. -Ja, flot.
-At give den kvinde skylden. -Ja.
Muligheden dukkede op, ikke?
Du tænkte hurtigt.
Erotomani, det er sgu genialt.
Jeg måtte google det.
Det med stemmer i hovedet er svært at modbevise.
Okay.
Hvad nu?
-Det er slut, ikke? -Slut?
Vi er færdige med de små, hvis det er det, du mener.
En sidste ting. Den allerstørste.
Hovedbegivenheden.
Selvfølgelig.
-Nej. -Men du vil elske det.
Han repræsenterer alt det, vi hader.
Kapitalistisk grådighed, hykleri.
Han støtter også min modstander,
og han er en stor torn i siden på din kæreste.
Kates far.
Tom Lockwood. Djævelen.
Vi får det så sjovt med at dræbe ham.
Tekster af: Stephan Gru