Charles Bukowski skrev:
"Finn det du elsker…
…og la det drepe deg. "
Jeg fant Marienne i London…
…og det tok nesten knekken på meg.
Du er en morder, Joe.
Vel, det drepte Joe Goldberg.
Professor Jonathan Moore ble i byen for å lege sitt knuste hjerte
og nyte en rolig ferie.
Det hadde vært fint om det hadde vært stille.
Du reddet Kates liv. Bli med oss i kveld.
Dessverre finnes det rike drittsekker i alle store byer på jorden.
De lever uten konsekvenser.
Fyr løs.
Konsekvensene rammer alltid vanlige folk.
Bøy deg.
Og å holde seg unna dem er vanskelig.
De danser mens verden brenner.
-Jeg burde ha prøvd hardere. -Drikk!
Malcolm. Vent, gjorde jeg…?
Det viste seg at jeg var i et verre helvete enn jeg trodde.
"Ved å etterlate ham på bordet, ville du straffes for mine synder. "
Det var ikke meg.
De kaller ham "spis de rike-morderen".
Som jeg ikke kunne løse fort nok.
Og midt oppi det hele, en person som er verdt å redde.
-Jeg prøvde å finne morderen. -Drepte du Malcolm
-fordi du er forelsket i Kate? -Nei, gjorde du?
Jeg trodde jeg hadde det.
Lurer sikkert på hvor du er.
Jeg vet det, ikke si opp jobben min.
Vi skal gi ham skylden for alle mordene.
Ta hånden min!
Jeg vet hvem du er nå, Rhys.
Du har tatt så mye fra meg.
Fortiden din skremmer meg ikke.
-Jeg kan ikke. -Jævla Captain America.
Du tror du nettopp har begynt, men du tar feil.
Jeg, Rhys Montrose,
kunngjør offisielt mitt kandidatur som ordfører i London.
For jeg skal stoppe deg.
Jeg vokste opp i en kommunalbolig.
ORDFØRERKANDIDAT
Jeg så igjen og igjen at ikke alle får de samme sjansene.
Blir jeg ordfører, vil jeg gjøre mer for arbeiderklassen.
Du er en smart psykopat, det skal du ha.
Hvem vil tro at en kommende ordfører er seriemorder?
Perfekt forkledning.
Hva om vi unge ikke er interessert i å jobbe?
Men jeg kjenner den ekte deg, en ond mann i sitt eget umoralske univers.
Men jeg vet ikke hvorfor.
Hva med de rike vennene dine som ble drept?
-Ja, hvorfor drepte du dem? -Jeg forstår at folk er nysgjerrige.
Politiet vil finne dem og ta dem. Det tror jeg på.
Men hvem skal politiet ta?
De mener jeg er en helt som reddet Roald.
Hvor lang tid tar det før du prøver å gi meg skylden?
-Takk for at du. Hyggelig å se deg. -Hyggelig å se deg.
Ingen vil tro meg om jeg angir deg.
Men jeg kan ta deg og få bevisene jeg trenger
for å stoppe deg.
Først må jeg finne ut hvor du bor.
Etter din vennlige skilsmisse
kjøpte du en lys, luftig fireroms.
Fin, men ikke pretensiøs.
Det var vanskelig å bryte seg inn hos Henderson. Dette er verre.
Jeg må få tak i deg på en annen måte.
La oss få det overstått. Takk for hjelpen.
Byrå-tåpene ber meg rydde ut av Malcolms kontor,
så de kan i det minste låse opp døren.
Jeg måtte skyve henne vekk på grunn av deg.
Ikke rart at bendelormen i Tom Ford har festet seg til henne igjen.
Jeg har for mye å gjøre med innsamlingen.
Jeg fikk din vennlige invitasjon, men jeg kan ikke komme.
Jeg skal reise bort i noen måneder.
Ta med familien til St. Barts og roe nervene mine.
La alt her roe seg ned.
Bli med meg.
Vi kan puste ut mens de fanger psykopaten, så kan du holde veldedighetsarrangementer.
Takk, men jeg er ikke redd for den galningen.
Vi har mer enn nok vakthold…
Ingen får hindre deg i å gjøre det du vil.
Kjøp en suvenir eller en flaske rom til meg.
Godt å bli kvitt ham, han fortjener ikke henne eller invitasjonen.
GJENFØDT KUNST TIL MINNE OM SIMON SOO
Var det ikke for deg,
hadde hun invitert meg også.
Steve, jeg selger ikke Maybachen, Rollsen
og Astonen for mindre enn de er verdt.
Slik jeg hører det, er du ikke i den beste forhandlingsposisjonen.
-Hva? -På randen av konkurs.
Ansatte som går. Jeg antar at Phoebe ikke vet det.
Hva med å sette en ring på henne? Det vil redde klubben din.
Det er derfor du er singel.
Du snakker om å fri som om det er lunsj.
Det må være perfekt.
-Du er diamantfyren. -Ja. De koster et kongerike.
Hør her,
jeg skal skaffe deg en diamant som vil betale for bilsamlingen din.
Hvis Phoebe sier ja, får du ei kone og ubegrenset med penger.
-Du vinner. -Og hvis hun sier nei?
Du returnerer steinen, og jeg beholder bilsamlingen.
-Steve. Hvorfor risikere det? -Fordi du er desperat.
Eller en sjelløs dritt
som vil knulle meg med mikropenisen din.
Greit. Ikke ta veddemålet.
Phoebe vil nok gjerne gifte seg med et økonomisk og emosjonelt svart hull.
Faen heller.
Avtale.
Din innavla Chelsea-anus.
-Vær klar til å spise dritt. -Ok.
-Phoebe? -Hei, Stevie, kjære.
Hyggelig å se deg.
-Deg også. Ha en fin dag. -Du også.
Hva er galt, min vakre peanøtt?
Du sa vi skulle jobbe med problemene våre.
Jeg trodde du mente i samme rom.
Selvsagt. Men jeg sa at jeg hadde et viktig møte i dag.
Jeg fikk ikke sove igjen.
Hver gang jeg lukker øynene, ser jeg Hampsie brenne.
I morges gikk jeg en tur for å høre fuglene.
-Det er flott. -Nei.
Jeg føler at jeg blir forfulgt.
Du er berømt. Når blir du ikke forfulgt?
Du har livvakter. Var det ikke Zarek? Hei, Zarek.
-Jeg savner Vic. -Jeg vet det.
Kom igjen, pust. Kom hit.
Det går bra.
Du har ikke sovet på dagevis, det er ikke rart du føler deg paranoid.
Nei, Adam, du skjønner ikke.
Jeg føler at noen ser på meg.
Tror du meg ikke?
Nei, jeg tror du trenger meg.
Du flytter hit til du føler deg mer som deg selv.
Det kan hjelpe.
Jeg vil ha toppleiligheten.
Selvsagt.
Huset ditt er utelukket.
Så jeg trenger deg ute i verden, alene, ubevoktet.
Heldigvis er du narsissist og har blitt intervjuet en milliard ganger.
Hva er en typisk dag i livet til Rhys Montrose?
Det er så kjedelig.
Bare hvis du utelater drapet.
Du skriver hjemme,
du spiser helst hjemme, din svakhet er nettpoker.
Og du jobber som frivillig på sykehuset.
Du er trygg hjemme eller omgitt av folk.
Hvordan skal jeg få tak i deg om jeg ikke kommer nær deg?
Professor? Hei.
Kontortid. Har du glemt det?
Å, helvete.
-Går det bra? Du ser sliten ut. -Beklager. Jeg har mye å gjøre. Forskning.
Handler det om Rhys Montrose?
Å, helvete.
Jeg vil bruke fortiden hans som en fattig-til-rik-historie.
Du trenger ikke å skamme deg.
Du har ei greie for Rhys, i likhet med hele London.
Han ser ut til å ha hjertet på rett sted til politiker å være.
Du har til og med lurt Nadia.
Ei av jentene så ham jogge i bar overkropp rundt Regent's Park på lørdag.
-Regent's Park. -Han trener til London maraton.
Heldigvis er det lørdag i morgen, så vi har en date i parken.
Noen problemer å løse.
Hvordan få deg tilbake hit.
Er det ikke helten i Hampsie House-brannen?
En av fordelene med å vokse opp i kommunalboliger,
-er at du kan dirke opp låser. -Hva vil du?
Er det ikke åpenbart? Jeg vil ha en venn.
En som deler interessene mine, kjenner seg igjen i dem.
Noen jeg kan fortelle alle hemmelighetene mine til.
Som hvorfor du har drept disse folkene?
Du er smart, hvorfor skulle jeg,
kommende ordfører i London, drepe dem?
Fordi de ble en belastning for kampanjen din.
Nå skjønner du det.
Malcolm utpresset meg angående min ikke-så-lille spilleavhengighet.
Simons utnyttelse av kvinner skulle komme ut. Kunne ikke assosieres.
Gemma…
Fylleknull, eller fire, da jeg fortsatt var gift.
Hun ville åpne sin store munn,
drite meg ut, ødelegge imaget og valgkampen min.
Du er syk.
Nei, praktisk.
De var i veien, og nå som de er borte, må spis-de-rike-historien være over.
Det har blitt en distraksjon fra det gode jeg prøver å gjøre.
Du bryr deg ikke om byen.
Jeg elsker London.
Jeg elsker makt.
Det ville være en synd ikke å bruke styrkene mine
på best mulig vis.
Jeg bryr meg om deg, Joe.
Ellers hadde du vel vært død nå.
Det vi har til felles, er sjeldent. Jeg tar det ikke for gitt.
Vi kunne snakket om bøker over en halvliter
om du hadde drept Roald og lagt skylden på ham.
Jeg kjenner styrkene dine. Når du ikke lever opp til dem,
er det så skuffende.
Én sjanse til å gjøre det godt igjen.
Finn noen som kan få skylden.
Rhys, hvordan…?
Jeg tar meg av hvordan, du tar deg av hvem.
Ellers får du skylden for alt.
Stor begivenhet i kveld.
Vi er takknemlige for at dere kunne starte på kort varsel.
Lønningsdama har pause nå,
så det kan bli en forsinkelse.
Kan du fikse det slipset?
Politiet kommer i kveld.
De er ivrige etter å passe på oss.
Det blir trygt og ryddig.
Faen. Inviterte du ham?
Jeg føler meg trygg når han er her.
Han er som en flaske med menneskelig valium.
Og han er en helt.
Folk har glemt at det var jeg som dro ham ut av en brennende bygning.
Du vet hva de sier: "Kaldt blikk, varmt hjerte. "
-Sier de det? -Jeg har aldri sett henne så betatt.
Kom, sett deg. Jeg må snakke med deg.
Adam sier at jeg er paranoid,
men jeg tror jeg blir forfulgt.
-Har du sett noen? -Jeg har bare en følelse.
Jeg mistenker til og med på vennene mine.
Jeg hater å se henne opprørt, men jeg ser etter en syndebukk.
De er litt ville, men er noen av dem så fæle?
Søte Jonathan.
Du aner ikke.
Dette må bli mellom oss.
Sophie først.
Elsker henne. Hun er himmelsk.
Men litt for overmedisinert og med tanke på karrieren hennes,
beklager, gi meg en pause.
Oversettelse: Berømmelsessøkende pillemisbruker mer intetsigende enn ond.
Jeg kan ikke se for meg at hun gjør noe galt.
Men Blessing…
En perle. Ikonisk, høy, tynn legende.
Men ikke det mest kjærlige lille lammet.
Hjerteløs, selvsentrert, sosiopat.
Hennes forretninger kan være ukonvensjonelle.
Pyramidespill.
Eldre mennesker tar seg vann over hodet.
Svindler til seg bestemors pensjonsfond. Det er ille.
Jeg skjønner hvorfor du tror at de…
Nei, jeg bare sladrer, kjære.
Ingen av dem kan skade en flue.
Connie, derimot…
-Fortsett. -Jeg er så bekymret.
Han er utøylet.
Drikker om morgenen. Dopet ned. Uberegnelig.
Politiet er mistenksomme fordi han ikke har alibi.
-Jeg kan bruke det. -Hallo, kjære.
Jonathan, ikke se.
Hvem faen er det?
Hvorfor tar han sånn på henne?
Det er Niko Leandros.
Rederarving, ungkar,
sex på pinne.
Hva gjør han i London?
Det er evigheter siden. Siden Mykonos?
Arrangementet ditt er populært.
Nei, kan ikke bli distrahert. Hun er en fri kvinne.
Jeg kondolerer.
Jeg sier til meg selv at Simon hadde foretrukket å dø ung.
Verkene hans lever videre.
Apropos det…
Jeg håpet jeg kunne sjarmere deg til å holde en privat visning.
Den er ikke klar, og, Niko,
det kommer seriøse samlere i kveld.
Jeg er bare en sjarmør som bruker pappas penger til å kjøpe trendy kunst.
-Er det det du tror? -Vel…
Jeg jobber ikke for faren min lenger. Jeg vet det.
Mesteparten av livet mitt dikterte den mannen hver tanke,
følelse og avgjørelse.
Det var ikke lett å frigjøre seg. Jeg jakter på det jeg brenner for.
Inkludert kunst.
Siden du ikke bruker Lockwood-navnet…
…tenkte jeg du ville forstå.
Hør her.
Kom med et tilbud, og jeg trenger garantier.
Men jeg tar det på alvor. Det er rimelig.
Vi ses i kveld.
Jeg ba Connie på lunsj for å vurdere ham.
Jeg ble overrasket over hvor glad han hørtes ut.
Du synes nok jeg fortjener dette.
Han er tankeleser.
Nei.
-Hva skjedde? -Jeg falt på do.
Som du ser, har jeg det ikke så bra.
Jeg er glad du ringte.
Jeg skylder deg en unnskyldning for alt som skjedde på Hampsie.
-Følelsene var i høyspenn. -Bare si det.
Hover. Du er en helt.
Jeg er en dust.
Politiet tror det kan være meg. Vet du det?
Deg?
Det er absurd.
Absurd hjelpsomt.
Jeg har ikke et eneste alibi.
Ikke fordi jeg er en morder, jeg bare…
Jeg husker ikke noe som helst.
Jeg er så full at jeg knapt husker mitt eget navn.
Og sannheten er at dette og snøen
er det eneste jeg står opp for.
Beklager.
-Du kan ikke ta kokain med brukket nese. -Jeg vet det.
Jeg ba hushjelpen om å gi meg blåse meg bak, og hun sluttet.
Altså å blåse kokain opp i rumpa mi gjennom et sugerør.
Dette er så trist.
Hjelp meg, Jonathan.
Da du møtte Phoebe, sa hun at ordene dine hadde
påvirket henne dypt.
Hva var de?
-Vi snakket om så mye… -Hva skal jeg gjøre?
Vær en bedre person.
Gjør noe med pengene annet enn å gjenskape Leaving Las Vegas.
Eller kan jeg ikke hjelpes?
Hvis jeg legger skylden på ham, kan jeg redde livet hans.
Når du finner noen, sjekk fryseren din.
1 NY MELDING
Gjør det i kveld, ellers tar du støyten i morgen.
Så ikke noe press, da.
Fullpakket, intetanende gjester, sterke drinker,
det perfekte stedet for å skylde på noen.
Soo-kolleksjonen er blandet med flere kunstnere
som stiftelsen ønsker å dyrke.
Se dere rundt, nyt, og hvis dere har spørsmål,
ikke nøl med å spørre.
Jeg vil at det skal gå bra for Kate.
Jeg må gjøre dette stille.
Flott, detektivvennene mine.
Hvor er Connie?
Jeg gjør det, kompis.
"Kompis"? Trodde jeg var en kalkulerende slange.
-Adam… -Jeg sa ting i Hampsie,
men jeg var rusa, og jeg er edru som en pave nå.
Og jeg tilgir deg for alt. Virkelig. Ok, hør her.
Jeg skal fri til Phoebe.
Jeg har en diamant, leier et fly, det blir et eventyrfrieri.
-Gratulerer. -Takk.
Hun setter pris på meningene dine,
så kan du nevne at jeg svelget stoltheten min og sa unnskyld.
Gjorde han?
Du er best.
Jeg må forberede frieriet, men kan du passe på henne mens jeg er borte?
Hun har vært, du vet, en håndfull. Si fine ting, ok?
-Jeg er opptatt. -Si fine ting.
Professor Moore?
Nadia… Edward. Hallo.
Jeg er forvirret. Er du rik? Ikke ta det ille opp, men…
Jeg har venner her. Hva med dere?
Mora mi ville at jeg skulle absorbere kultur.
Og Nadia er min…
-Hva er det vi sier? -Følget hans.
Kan du hente en drink til meg?
Jeg visste det fra første dag.
Jeg er litt overrasket.
Aldri gjenta dette, men jeg tror jeg kan ha tatt feil.
Nei, jeg tok feil. Edward er kanskje kul.
Det er ikke hans feil at foreldrene er onde avisslanger.
Han prøver aktivt å ikke være en drittsekk, så…
Helvete. Herre…
Det er lady Phoebe. Vil hun ta en selfie med meg?
Ironisk, men…
-Hun er vennlig. -Kjenner du henne?
Introduser meg.
Gjerne, men jeg må plante et råttent øre på et vrak.
Ja, senere.
Jeg må finne noen og gi dem noe.
Jeg kommer tilbake. Vi ses senere.
Ikke snakk, kan ikke snakke.
-Hei. -Hei.
Du ser flott ut.
Alt ser flott ut.
-Vi må ikke gjøre dette. -Du har rett.
Men la meg bare si
at det må ha vært vanskelig å ta seg sammen, ikke…
Ikke logistisk sett, men alt…
Du gir blandede signaler.
Ja.
Du sier at du ikke vil forfølge noe, og så kommer du hit.
Du sier søte ting, det er fint.
Det får meg til å føle meg verre.
Akkurat.
-Kate... -Vet du…?
Vet du virkelig hva du vil?
Unnskyld meg.
Jeg vil gå etter henne, fikse dette.
Jeg vil være ved hennes side og hjelpe henne å gjøre noe bra etter alt det fæle.
Jeg vil være alt annet enn å være løpegutten din med avkuttede ører.
Du gjør det altfor lett.
-Johnny Boy. -Hei.
Herregud, som jeg har savnet deg. Vil du ha en drink?
Jeg avstår, men det betyr ikke at du må.
Samtalen vår var en skikkelig oppvekker.
-Var den? -Da jeg så ansiktet ditt,
medlidenheten da jeg fortalte om rumpedritten,
innså jeg at jeg må forandre meg.
Jeg vil gjøre noe bra med pengene mine.
I stedet for å gjenskape Leaving Las Vegas.
-Dette kan ikke skje. -Jeg ser på deg, Jonathan.
Ingen penger, kledd som en kjedelig bibliotekar,
men du er fortsatt et godt menneske.
Og jeg vil være sånn. Som deg.
I dag, av alle dager, velger han å ha en åndelig oppvåkning.
Jeg skal på avrusning.
Jeg vet det, men jeg drar i morgen.
Det er som du sa, jo mer tid du tilbringer med noen,
jo mer forbannet er du til å se dem som mennesker.
Vent litt.
Jeg takker min høyere makt for deg.
Kom igjen. Mediter med meg.
Trekk pusten dypt.
Sånn, ja.
Men du truer meg, og jeg har ikke flere muligheter.
Jeg er sikker på at Kate er her.
-Lady Borehall-Blaxworth? -Ja?
Politiet ba meg følge deg til det sikre rommet.
-Ok. Ja. -Vi må gå nå.
Akkurat.
Hva skjer?
Jeg kan fortelle mer på rommet.
Ok.
Jeg… Unnskyld.
Lady Phoebe, kan jeg ta en selfie med deg? Jeg er en stor fan.
-Så skjønn du er. -Nei, beklager, ikke nå.
Jeg er så lei for det, kjære.
Politiet vil snakke med meg.
Hva gikk jeg glipp av?
Kates stiftelse fikk nettopp en pangstart.
Niko kjøpte hele Simons kunstsamling.
Min brors kunst slår nye rekorder. Han er større enn han noensinne var.
Sprit. Nå.
Niko, hva faen?
Jeg visste ikke hva jeg likte best, så jeg kjøpte alle.
Hvis jeg godkjenner dette overdådige kjøpet…
Jeg vil å låne mesteparten ut til nasjonalgalleriet i Athen.
Noen vil jeg ha hjemme.
Kanskje du kan gi meg råd i en mer privat setting.
-Jeg følger ikke med på kjøpet. -Jeg forstår.
Du kommer alene.
Hvis jeg fortsatt står her, betyr det at jeg lytter.
Kortene på bordet. Du er så forbanna sexy.
Og du er smart og mektig, og det er så sexy.
Jeg elsker å knulle. Det ville vært en forbannelse om jeg ikke var så flink.
Hos meg.
I morgen.
Ta med vin.
Jeg tar med champagne.
Kate, kjære!
Jeg er ikke sjalu. Vi er ikke sammen.
Så jeg er ikke det.
Hei. Er det noe som foregår?
Jeg ba lady Phoebe om en selfie.
Hun ble dratt ut av en frekk servitrise. Politiet må snakke med henne.
Hvis vi er i fare, bør jeg advare vennene mine.
Telefonen min er borte.
Ikke tenk på vennene dine. De vil bli passet på.
Situasjonen blir håndtert i dette øyeblikk.
Så bare sett deg og pust dypt.
Greit? Det har blitt ordnet, ikke vær redd.
Politiet ville snakke med meg.
Jeg føler at du kan takle sannheten.
Politiet gjør ikke jobben sin.
Noen må beskytte deg.
Dette var min idé.
Å ta deg med til et trygt rom.
Et trygt rom?
Fra morderen.
Jeg har tilpasset døren.
Ikke vær redd.
Du kjenner meg.
Jeg kjenner deg.
Jeg har sett deg, du er fotograf.
Jeg er vennen din.
Det går bra.
Du har vært gjennom så mye. Jeg skal ta vare på deg.
Det ordner seg.
Tusen takk.
Jeg vet du gjorde alt dette,
men jeg tror jeg vil gå nå.
Må insistere på at vi låser opp døren.
Nei, absolutt ikke.
Vi skal ingen steder.
Greit, ok. Takk.
Ingen av betjentene våre har bedt en servitrise om å snakke
med lady Phoebe.
Hvorfor venter vi? De kan ikke ha kommet langt.
Sjekk gaten og alle kjøretøy. Du tar baksiden, jeg tar forsiden.
Sjekk overvåkningskameraene.
-Jeg skal også se. -Bli her. Slapp av.
-Vi tar oss av dette. -Men…
Kate, fortsett tilstelningen. Ikke slå alarm.
Dette kan ikke skjære seg. Jeg ordner det.
-Er det spis de rike-morderen? -Du ville ha det overstått.
Phoebe nevnte noe om en stalker.
Jeg antok at hun overreagerte, men kanskje…
Eller det mest åpenbare svaret er svaret.
Morderen tok vennene hennes, og nå Phoebe.
Det er ikke morderen. Jeg tror ikke det.
Sier hun at hun har en stalker, må jeg tro henne.
Ok.
Hvor ville du tatt med Phoebe om du var stalkeren?
Jeg ville visst at de sjekker kameraene
-i den tro at vi dro. -Er hun i bygningen?
Det er ikke tid til å bygge noe i kjelleren.
Hun er på et av hotellrommene, et med få eller ingen tilstøtende vegger
om hun skriker.
Isolert nær en branntrapp ville vært smart.
-Det kan ikke være mange. -Si det til politiet.
-Jeg sjekker plantegningen. -Ok.
Jeg setter pris på at du bryr deg.
Min bestevenn Kate har en stor tilstelning i kveld.
Jeg burde være der og støtte henne.
Kom, vi går sammen.
Phoebe, du gjør så mye for alle,
men jeg kan ikke la deg sette deg selv i fare.
Jeg gjemmer deg her til politiet finner morderen.
Jeg tekster vennene dine og sier at du la deg tidlig.
Så sniker vi oss ut i morgen tidlig. Jeg har en leilighet.
Jeg vet at du elsker puter. Jeg kjøpte mange til deg.
Ikke vær redd.
Du er trygg der. Det er store låser på dørene.
Jeg lar ikke noe skje med sjelesøstera mi.
Husker du tatoveringene vi fikk sammen?
SJELESØSTER
Vis meg din.
Er den leget?
Kan ikke ha vært dypt nok.
Vi gir deg en ny.
Vi kan bruke denne. Det går bra.
Det er ikke så viktig hvordan den ser ut, det handler om intensjonen.
Hjelp! Noen må hjelpe meg, jeg er her inne!
-Hjelp! -Det er ikke trygt! Kom igjen.
Det er ikke trygt.
Det er en gal person der ute.
Gi…
Så teit jeg er.
Jeg har vært skvetten i det siste, Dawn.
Jeg er så glad for at du alltid passer på meg.
Hva har man venner til?
Du er en god venn, ikke sant?
Jeg er din beste venn, Phoebe, og du er min.
Jeg prøver å være en god venn.
Jeg vet det. Alle de årene jeg har sett deg på TV,
fulgt dine sosiale medier, følte jeg båndet mellom oss.
Da du dro til Bora Bora og tvitret om soloppgangen,
visste jeg at du sa at jeg var lyset i livet ditt.
Skulle ønske du var der.
Skal vi forlate denne fæle byen og dra dit i kveld?
-Seriøst? -Ja!
La meg tekste Adam. Han bestiller flybilletter.
Å, nei.
Dette blir vanskelig, men Adam er ikke den mannen du tror han er.
-Hva mener du? -Han er blakk.
Han bruker deg som forsørger.
Nei, Dawn, det er ikke sant.
Adam har masse penger.
Nei, han har ikke betalt leiene sine!
Staben snakker om det, folk drar for de tror ikke han vil betale dem.
Ryktet sier at han nettopp solgte bilsamlingen sin.
Bilene?
Adam ville aldri solgt bilene sine.
-Han elsker bilene… -Adam Pratt har hemmeligheter.
De sier også at han har vært utro.
Kanskje du ser en annen vei.
Mamma gjorde det samme.
Hodestups forelsket i en mann…
…som behandlet henne som prinsesse Di offentlig
og ydmyket henne privat.
Til slutt visste alle det.
Så forferdelig.
Å bli latterliggjort.
Jeg tryglet henne om å forlate ham, om å ha litt selvrespekt.
Men du kan ikke oppnå kjærlighet om du ikke elsker deg selv lenger.
-Jeg mente ikke å opprøre deg. -Nei.
Nei.
Det er bra at du sa det.
Ingen har passet på meg sånn før.
Fortell meg mer om mora di.
Vedlikehold.
Det passer ikke nå.
Vi har en lekkasje i rommet under, så jeg må komme inn.
Jonathan. Er det deg?
Ja.
Er alt i orden?
Jeg er med min venn Dawn. Jeg har fortalt om henne.
Har du?
Ja, paparazzidama jeg bare snakker med via TV.
Selvsagt husker jeg Dawn.
Slipp meg inn så vi kan snakke ansikt til ansikt.
Ikke i dette livet.
-Han kan være morderen. -Han er ikke det.
-Han er en helt, han reddet vennen min. -Hvorfor later han som han er vaktmester?
Sikkert fordi han trodde noe hadde skjedd med meg.
-Ikke sant, Jonathan? -Ja.
Ikke få panikk.
Dere er begge i fare, morderen er her.
Slipp meg inn, så kan jeg forklare.
Jeg tror ham ikke.
Jonathan er den ærligste jeg kjenner.
Han burde ikke være der ute med morderen.
Hvis noe skjer med ham, tilgir jeg deg aldri.
Hei, Dawn.
Du kan stole på meg. Jeg er en venn.
Lås døren.
Hva har du å fortelle oss om morderen?
Vent, jeg kjenner deg.
Jeg har fulgt med på deg siden du blandet deg inn med Phoebe.
Jeg fulgte etter deg til den talen.
Du oppførte deg rart, som om du ikke ville bli sett.
Hun fulgte etter meg da jeg fulgte etter deg.
Jeg undersøkte ham, men fant ingenting.
Han er ikke den han sier han er. Han er en svindler eller verre.
Ikke si sånt.
-Jonathan er en av mine beste venner. -Hvordan da?
Når har Phoebe bursdag?
Tredje august. Favorittsang? "Gimme More", Britney.
Hva het hunden hennes? Punky Spunky Sparkle.
Han bryr seg ikke om deg. Han er nok en bruker.
Hva vil du med lady Phoebe? Fortell meg sannheten.
Ok.
Dette er sannheten.
Uansett hvilket forhold du tror du har med denne kvinnen, så har du ikke det.
Det er bare innbilning.
-Du prøver å forvirre meg. -Du bryr deg. Den delen er ekte.
-Men se på henne. Hun er redd. -Det tror jeg ikke på.
-Si det til ham. -Det går bra.
Du er et godt menneske, men du trenger hjelp.
-Du er ikke frisk. -Det er ikke noe galt med meg.
En tysk postansatt trodde han kjente min venn Madonna.
Han led av noe som heter erotomani.
-Vrangforestilling. -Du er sint på meg.
Du tror du kjenner noen du ikke kjenner. Han trodde Madge fridde på rødt lys.
Det skjer ikke. Jeg vet hva som er ekte.
Vi kan fortsatt være venner. Et nytt vennskap.
Legg ned kniven.
Lås opp døren.
La henne gå.
Men hun er ikke trygg.
Blir hun drept, vil jeg aldri tilgi meg selv.
Jeg ville aldri tilgitt deg!
Slipp kniven.
Du er gal! Kom…
Jeg har prøvd å være snill, din gale kjerring.
Men nok er nok!
Jeg er lei av å bli manipulert
og undervurdert og liksombeskyttet.
Tror du at du kjenner meg?
Hva skal jeg gjøre nå?
Kom igjen, si det!
Bli der dere er!
-Legg fra deg kniven! -Med glede.
Hun kidnappet meg, prøvde å skjære opp armen min og drepe Jonathan.
Jeg gjorde ikke det.
-Jeg prøvde å hjelpe henne. -Andrews, se i sekken.
Jeg gjorde dette for å hjelpe deg.
Herregud. Det er ekkelt.
I motsetning til Connie, som bare skadet seg selv,
satte Dawn Phoebe i fare. Et bedre valg.
Det er Simons ørering.
-Hun er spis de rike-morderen. -Nei.
Du er arrestert, mistenkt for drapene på Malcolm Harding,
-Simon Soo og Gemma Graham-Greene. -Det var ikke meg.
-Du har rett til å tie… -Phoebe. Går det bra?
Phoebe.
-Det går bra, vennen. Ok? -Adam.
En helt igjen.
Det er over. Jeg gjorde det du ba om.
"Morderen" ble tatt.
Dawn vil få psykiatrisk hjelp
og blir frikjent når jeg har avslørt morderen,
deg.
Montrose lover økt støtte til psykisk helse
Og du snudde det til din fordel.
Nyt det mens det varer.
Jeg burde være sjalu.
Mannen kapret daten min og fikk hennes hjelp til å fange
en beryktet morder.
Er det ikke rart at
han ikke kunne noe om detektivhistorier, og nå er han plutselig Hercule Poirot?
Du synes visst det.
Lady Phoebe sa noe om at han var helten igjen.
Det virker bare rart.
Når leste du sist noe der en utenforstående var helten
uten å ha noen dypere forbindelse til historien?
-Hva er det du sier? -Jeg vet ikke.
Det virker som om han vet mer enn han later som.
Hallo, kjære.
Dette er mye for to personer.
Hva?
Ingenting er for mye for deg, kjære.
Sitt.
-Fint. -Hva handler dette om, Adam?
Det handler om deg. Det handler faktisk om oss.
-Skål. -Skål.
Her.
Kan du åpne den?
Phoebe, vil du gifte deg med meg?
-Herre… Adam… -Jeg har chartret et fly.
Det skal fly oss rett til Hotel du Cap.
Der vi først møttes?
Jeg trenger deg.
Å nesten miste deg fikk meg til å innse det.
Eller var det å nesten miste noe annet?
Hva?
Klubben din, ryktet ditt, livsstilen din…
Jeg vet om pengeproblemene dine.
Jeg fikk høre det fra stalkeren min.
Hvor trist og ydmykende er ikke det?
Jeg orker ikke mer.
Å bli holdt for narr.
-Phoebe, kom igjen. -Jeg har vært utrolig snill tidligere,
hadde så mange små lam som faktisk var onde ulver.
Det er ikke meg.
Jeg vil ha en som elsker meg.
Virkelig elsker meg.
Det er det eneste jeg aldri har hatt.
Ikke si det. Ok, jeg elsker deg mer enn noe annet.
Meg eller pengene mine?
Penger? Det handler ikke om penger.
Hvis det er sant,
så ordner du opp i problemene dine og kommer tilbake til meg.
Da vet jeg at du mener det.
Faen.
-For uavhengighet. -Uavhengighet.
Hva i…?
Tom Lockwood?
Helvete.
Katherine. Kate.
-Jeg kan forklare. -Katherine? Du…
Herre…
Herregud.
Jobber du for ham?
-Jobber du for faren min? -Det er ikke som du tror…
Han fikk deg til å kjøpe kunsten, ikke sant?
Han ville gjøre noe fint, hjelpe deg å starte stiftelsen din,
men visste at du ville være selvstendig.
Jeg vet ikke hva som gjør meg sintest,
den kommentaren eller det at du har løyet hele tiden.
Nei. Jeg har forlatt familien min.
Ja, for å jobbe for min. Det er mye verre.
Han prøver virkelig å hjelpe.
Nei.
Jeg vet at du tror det,
for du er ikke smart nok til å se at du blir lurt.
Ved å hjelpe Tom med å gi stiftelsen din millioner?
Ved å sende meg en beskjed om at han alltid er til stede,
alltid har kontrollen,
uansett hvordan jeg prøver å komme meg ut av skyggen hans.
Du kan gå nå.
Nå!
Hun tok ikke feil da hun sa at jeg sendte blandede signaler.
Hva i helvete skal jeg si?
Det er noe her.
Hvorfor kaster vi bort tiden?
For selv om jeg blir kvitt deg, har jeg Joe Goldberg-problemet.
Fordi det jeg sa, er sant.
Fortiden min er fæl. Ellers hadde jeg ikke kastet bort et sekund.
Jeg tenker på deg, ser hvem du er, hvordan du tar vare på folk.
Det gode du prøver å gjøre.
Jeg ble sjalu da jeg så drittsekken ta på deg,
og jeg har ingen rett til det. Tro meg, jeg vet det.
Men jeg ser deg.
-Jeg bare… -Prøver du å si at du vil ha meg?
Kate, selvsagt vil jeg ha deg.
Men jeg kan ikke få deg.
Forstår jeg dette rett?
Du rømmer fra den du var
og det du gjorde, eller begge deler, og du vil ikke at jeg skal vite det.
Ja.
Du vil være ærlig, men det kan du ikke.
Så ditt eneste valg er å rømme fra dette også.
Nei. Jo.
Jeg har også en fortid, Jonathan.
På et annet sted med et annet navn.
Jeg vil aldri være henne igjen.
For hva det er verdt, ser jeg bare Kate.
Det vet jeg.
Så jeg skal aldri spørre hva du heter, hvem du var, hva du gjorde.
Jeg trenger ikke å vite det. Aldri.
Hvis du er ærlig med meg fra nå av
og jeg er ærlig med deg, så…
-Ja. -Det er det som betyr noe.
Hvis du lar meg legge henne bak meg,
kan jeg i det minste gjøre det samme for deg.
Vi prøver.
Så gjør det samme.
Jeg må ikke fryse deg ut, og du må ikke rømme.
Vi kan bare…
-Vi kan være dette. -Hva faen dette er.
Den beste grunnen til nå
for å bli kvitt deg for godt.
Sofaen eller sengen?
Jeg bryr meg ikke.
Hallo, Joe.
Ingenting er som en kald pils etter sex.
Håret ditt, kompis. Og vinduet.
Håper du ikke skal belære meg om å se på folk.
Nei, ikke slå den av, Joe.
-Jeg gjorde det du ba om. -Og en fremragende jobb.
-Skylde alt på den kvinnen. -Ja.
Jeg fikk en mulighet, ikke sant?
Du tenkte raskt.
Erotomani, faen, det er genialt.
Jeg måtte google det.
"Stemmene i hodet fikk meg til å gjøre det" er vanskelig å motbevise.
Ok.
Hva nå?
-Dette er over, ikke sant? -Over?
Vi er ferdige med småfolket, om det er det du mener.
Én siste ting. Det største og beste.
Hovedattraksjonen vår.
Selvsagt.
-Nei. -Men du vil elske det.
Han er en mann som representerer alt vi hater.
Kapitalistisk grådighet, hykleri.
Han støtter også min politiske motstander, og han er en torn i øyet på kjæresten din.
Kates far.
Tom Lockwood. Djevelen.
Det blir så gøy å drepe ham.
Tekst: Therese Murberg