Charles Bukowski skrev en gång:
"Hitta det du älskar…
…och låt det ta kål på dig. "
Jag hittade Marienne i London,
och det tog nästan kål på mig.
Du är en mördare, Joe.
Tog kål på Joe Goldberg, åtminstone.
Professor Jonathan Moore stannade i stan för att låta sitt hjärta läka
och njuta av en lugn semester.
Om ändå den hade förblivit lugn.
Du räddade Kates liv. Du ska följa med oss ikväll.
Tyvärr finns det rika skitstövlar i alla större städer på jorden,
som lever utan konsekvenser.
Ge mig det.
Konsekvenserna faller alltid på gemene man.
Böj dig lite.
Och det är knepigt att hålla sig undan fråndem.
De dansar medan världen brinner.
-Jag borde ha ansträngt mig mer. -Drick!
Malcolm. Vänta, jag…?
Det visade sig att jag var i ett värre helvete än jag trodde.
"Jag som trodde att du skulle åka dit för minasynder. "
Det var inte jag.
Han kallas Ät-de-rika-mördaren.
Som jag inte kunde lista ut snabbt nog.
Och mitt i allt: En person värd att rädda.
-Jag försökte hitta mördaren. -Dödade du Malcolm?
-För att du är kär i Kate? -Gjorde du?
-Jag trodde att jag hade listat ut det. -Du måste undra var du är.
Nej, jag ska inte säga upp mig än.
Vi ska sätta dit honom för alla morden.
Ta tag.
Jag vet vem du är nu, Rhys.
Du har tagit så mycket från mig.
Ditt förflutna skrämmer mig inte.
-Jag kan inte. -Jävla Captain America.
Du tror att du bara har börjat, men du har fel.
Jag, Rhys Montrose,
tillkännager min kandidatur som Londons borgmästare.
För jag tänker stoppa dig.
Jag växte upp i ett hyreshus i Lewisham.
BORGMÄSTARKANDIDAT
Jag såg om och om igen hur folk inte fick samma chanser.
Om jag blir borgmästare, vill jag göra mer för arbetarklassen.
Du är en smart psykopat, det medger jag.
Vem skulle tro att en blivande borgmästare är en seriemördare?
Perfekt förklädnad.
Tänk om vi unga inte vill jobba?
Men jag vet vem du är:
En grym man i sitt eget omoraliska universum.
Men jag vet inte varför.
Dina rika vänner som blev mördade, då?
-Ja, varför dödade du dem? -Jag förstår att folk är nyfikna.
Jag har fullt förtroende för att polisen kommer att ta den skyldige.
Men vem kommer polisen att ta?
De ser mig som en hjälte.
Hur lång tid tar det innan du försöker sätta dit mig?
-Tack för att du kom. Trevligt att se dig. -Trevligt att se dig.
Jag kan inte anmäla dig, ingen skulle tro mig.
Men jag kan ta dig och få de obestridliga bevis jag behöver
för att stoppa dig.
Men först: ta reda på var du bor.
Efter din vänskapliga skilsmässa, köpte du en ljus, rymlig trerummare.
Fin, men inte pretentiös.
Att bryta sig in hos Henderson var svårt. Det här är värre.
Jag måste komma åt dig på nåt annat sätt.
Vi får det här överstökat. Tack för att du hjälper mig.
Om idioterna från byrån tvingar mig att tömma Malcolms kontor
kan de åtminstone låsa upp dörren.
Jag fick stöta bort henne på grund av dig.
Nu har den där Tom Ford-bandmasken klamrat sig fast vid henne igen.
Jag har för mycket att göra idag, med insamlingen.
Jag fick din inbjudan, men jag kan tyvärr inte komma.
Jag ska åka bort i några månader,
ta med familjen till Saint Barts, varva ner och låta allt här lugna ner sig.
Följ med mig.
Vi kan ta en paus medan de fångar psykopaten.
Sen kan du ha så många evenemang du vill.
Jag uppskattar det, men jag är inte rädd för dåren.
Vi kommer att ha nog med vakter…
Och ingen kommer att hindra dig från att göra det du vill.
Ta med ett smycke eller en flaska rom.
Tack och adjö.
Han förtjänar varken henne eller hennes inbjudan.
EMERGENCE: KONST PÅNYTTFÖDD TILL MINNE AV SIMON SOO
Om det inte vore för dig
skulle hon ha in bjudit mig också.
Steve, jag säljer inte min Maybach, Rolls och Aston för mindre än de är värda.
Jag har hört att du inte har den bästa förhandlingspositionen.
-Va? -På ruinens brant?
Personal som ger sig av?
Jag antar att Phoebe inte vet.
Men varför inte gifta dig? Det skulle hålla klubben öppen.
Det är därför du är singel.
Du pratar om frieri som om det vore lunch.
Det måste vara perfekt.
-Du är diamantkillen. -Ja, de kostar ett helt kungarike.
Vet du vad?
Du ska få en diamant som mer än betalar din bilsamling.
Om Phoebe säger ja får du en fru och obegränsade pengapåsar.
-Du vinner. -Och om hon säger nej?
Då återlämnar du stenen, och jag behåller bilsamlingen.
-Steve, varför skulle jag riskera det? -För att du är desperat.
Eller så är du en själlös skit
som inte kan motstå att knulla mig med din mikropenis.
Okej, anta inte vadet.
Phoebe gifter sig säkert gärna med ett ekonomiskt och känslomässigt svart hål.
Skit samma.
Kör till.
Ditt inavlade Chelsea-anus.
-Gör dig redo att äta skit. -Okej.
-Phoebe. -Hej, Stevie.
Kul att se dig.
-Och dig. Ha en bra dag. -Detsamma.
Vad är det, min sköna böna?
När du sa att vi skulle lösa våra problem, antog jag att du menade i samma rum.
Självklart, men jag sa att jag hade ett viktigt möte idag.
Jag sov inte i natt heller.
Varje gång jag blundar ser jag elden härja på Hampsi.
I morse tog jag en promenad för att lyssna på fåglarna.
-Så bra. -Nej.
Jag känner mig förföljd.
Du är berömd, när är du inte förföljd?
Du har dina vakter. Var det inte Zarek? Hej, Zarek.
-Jag saknar Vic. -Jag vet.
Kom igen, andas. Kom hit.
Det är okej.
Du har inte sovit på flera dagar, inte undra på att du känner dig paranoid.
Adam, du förstår inte.
Det känns som om nån iakttar mig.
Tror du mig inte?
Nej, jag tror att du behöver mig.
Du får bo här tills du känner dig mer som dig själv.
Det kan hjälpa.
Jag vill ha takvåningen.
Självklart.
Ditt hus är inte ett alternativ.
Jag måste få ut dig i världen, ensam, obevakad…
Men du är narcissist. Du har gjort en miljard intervjuer.
Hur ser en typisk dag ut för Rhys Montrose?
-Den skulle vara så trist. -Bara om du utelämnar mördandet.
Du skriver hemma.
Du äter hellre hemma än ute. Din last är nätpoker.
Du lämnar bara huset för att hjälpa till på ett sjukhus.
Du är trygg hemma och bland folk.
Hur kan jag komma åt dig om jag inte kan komma nära dig?
Professorn, hej.
Kontorstider, har du glömt?
Fan också.
-Är du okej? Du ser trött ut. -Förlåt. Jag har fullt upp, med forskning.
Handlar det om Rhys Montrose?
Helvete.
Jag funderar på att använda hans förflutna som en modern dickensk framgångssaga…
Du behöver inte skämmas.
Du gillar Rhys Montrose, precis som resten av London.
Han verkar ha hjärtat på rätta stället, när det gäller politiker.
Du har även lurat Nadia.
En av tjejerna såg honom jogga utan tröja runt Regent's Park i lördags.
-Regent's Park… -Han tränar inför London Marathon.
Lyckligtvis är det lördag imorgon, så vi har en träff i parken.
Jag har problem att lösa:
Hur jag ska få hit dig.
Är det inte hjälten från Hampsi-branden?
En fördel med att växa upp i ett kommunalt bostadsområde?
-Man kan dyrka upp lås. -Vad vill du?
Är det inte uppenbart?
Jag vill ha en vän.
Nån som delar mina intressen. Nån som kan relatera.
Nån jag kan berätta mina hemligheter för.
Som varför du har dödat alla de människorna?
Du är smart, varför skulle jag, en ambitiös borgmästarkandidat, döda dem?
För att de alla blev en belastning för din kampanj.
Nu fattar du.
Malcolm utpressade mig på grund av mitt stora spelberoende.
Simons utnyttjande skulle avslöjas. Jag kunde inte förknippas med det.
Gemma…
…ett fylleligg, eller fyra, när jag fortfarande var gift.
Hon skulle öppnat hålet i sitt ansikte och sabbat min image och min kampanj.
Du är sjuk.
Eller praktisk.
De stod i min väg, och nu när de inte är det
måste Ät-de-rika-historien ta slut.
Det distraherar från allt gott jag försöker göra.
Du bryr dig inte om stan.
Jag älskar London.
Tja, jag älskar makt.
Det vore en synd att inte använda mina styrkor
på största möjliga skala.
Jag bryr mig om dig, Joe.
Annars skulle du vara död.
Det vi har gemensamt är sällsynt. Jag tar det inte för givet.
Vi kunde ha pratat böcker över en öl just nu,
om du bara hade dödat Roald och satt dit honom som jag sa.
Jag vet om dina styrkor. När du inte lever upp till dem…
Det är en sån besvikelse.
Du har en chans att gottgöra mig.
Hitta nån att sätta dit.
Rhys, hur…?
Jag sköter hur. Du sköter vem.
Annars åker du dit för allt.
Det är ett stort evenemang ikväll.
Vi är så tacksamma att ni kunde börja med så kort varsel.
Lönetanten är ledig just nu,
så det kan bli en fördröjning.
Kan du fixa till slipsen?
Polisen kommer ikväll.
De är ivriga att vaka över oss.
Det kommer att vara säkert och ordnat.
Fan. Bjöd du in honom?
Jag känner mig trygg med honom.
Han är som min mänskliga burk med Valium.
Och han är en hjälte.
Det var jag som drog honom från ett brinnande hus.
De säger: "Ju kallare blick, desto varmare hjärta. "
-Säger de så? -Jag har aldrig sett henne så förälskad.
Sätt dig. Jag måste prata med dig.
Adam säger att jag är paranoid,
men jag tror att jag är förföljd.
-Har du sett nån? -Nej, jag har bara en känsla.
Jag har börjat förhöra mina vänner.
Jag hatar att se henne ledsen, men jag letar efter nån att sätta dit.
De är lite vilda, men är nån så hemsk?
Rara Jonathan, du anar inte. Det här måste stanna mellan oss.
Föst har vi Sophie.
Jag älskar henne. Hon är himmelsk, en kerub.
Men hon är för övermedicinerad och prioriterar sin karriär.
Ge mig en paus.
Alltså rampljuslysten pillerknaprare mer smaklös än ond.
Jag kan inte tänka mig att hon skulle göra nåt hemskt.
Blessing…
Hon är en riktig pärla - en ikonisk, lång, smal legend -
men inte det mest kärleksfulla lilla lamm.
Hjärtlös, självcentrerad och sociopatisk.
Hennes affärer kan vara okonventionella.
Pyramidspel.
Intet ont anande äldre tar sig vatten över huvudet.
Lurar hon farmor på pensionsfonden? Det är lite mycket.
Jag förstår varför du tror att de…
Nej, jag skvallrar bara.
Ingen av dem skulle göra en fluga förnär.
Connie, å andra sidan…
-Fortsätt. -Jag är så orolig.
Han är otyglad.
Han dricker på morgonen. Han är neddrogad, oberäknelig…
Polisen är misstänksam då han saknar alibi.
-Det kan jag jobba med. -Hej, raring.
Jonathan, titta inte.
Vem fan är det?
Varför rör han henne så?
Det är Niko Leandros.
Arvtagare till ett rederi, ungkarl, sexigheten själv.
Vad gör han i London?
Det var längesen, sen Mykonos?
Ditt evenemang är populärt.
Jag får inte bli distraherad. Hon är en frikvinna.
Jag beklagar sorgen.
Jag intalar mig själv att Simon skulle ha föredragit att dö ung.
Hans verk lever vidare.
På tal om det,
jag hoppades kunna charma dig till en privat visning.
Den är inte klar, och Niko…
Det kommer seriösa samlare ikväll.
Och jag är bara en charmig fuckboy som köper trendig konst för pappas pengar.
-Är det vad du tror? -Tja…
Jag jobbar inte för pappa längre. Jag vet.
Nästan hela mitt liv dikterade den mannen varje tanke,
känsla och beslut.
Det var inte lätt att bryta sig loss, men nu jagar jag min egen passion.
Inklusive konst.
Jag la märke till att du inte använder namnet Lockwood.
Jag trodde att du skulle fatta.
Vet du vad?
Ge mig ett erbjudande. Jag behöver garantier,
men jag ska ta det på allvar.
Det är rättvist.
Vi ses ikväll.
Jag bjöd Connie på lunch för att bedöma hurenkel han är att sättadit.
Jag blev förvånad över hur glad han lät att höra av mig.
-Du tycker nog att jag förtjänar det. -Vet han varför jag är här?
Nej.
-Vad hände? -Jag ramlade på toa.
Som du ser mår jag inte särskilt bra.
Jag är glad att du ringde.
Jag är skyldig dig en ursäkt för allt som hände på Hampsi.
-Känslorna svallade. -Säg det.
Gotta dig. Du är en hjälte. Jag är en idiot.
Polisen tror att det kan vara jag, vet du det?
Du?
Det är absurt.
Absurt hjälpsamt.
Jag har inget alibi.
Inte för att jag är en mördare. Jag bara…
Jag minns så lite.
Jag minns knappt mitt eget namn ibland.
Sanningen är att det här och kokainet är det enda jag går upp för på morgonen.
Jag är ledsen.
-Man kan inte ta kokain med bruten näsa. -Jag vet.
Jag bad mitt hembiträde om en booty bump, och hon sa upp sig.
Det är när nån blåser upp kokain i rumpan genom ett sugrör.
Det här kan vara det sorgligaste.
Hjälp mig, Jonathan.
Phoebe sa att dina ord hade en djup inverkan på henne,
kvällen när ni träffades.
Vilka var de?
-Vi pratade om så mycket… -Vad ska jag göra?
Var en bättre människa.
Göra nåt med pengarna förutom att återskapa Farväl Las Vegas.
Eller är jag bortom hjälp?
Om jag sätter dit honom
kanske jag räddar hans liv.
NÄR DU HITTAR NÅGON, KOLLA I FRYSEN.
1 NYTT MEDDELANDE
GÖR DET IKVÄLL, ANNARS ÅKER DU DIT FÖR DET I MORGON.
Ingen press, alltså.
Ett livligt evenemang, omedvetna gäster, starka drinkar…
Det perfekta stället att sätta dit nån.
Soo-samlingen är blandad med lovande konstnärer
som stiftelsen vill fostra.
Se er omkring, njut och säg till om ni har några frågor.
Jag vill att det ska gå bra för Kate. Jag måste göra det tyst.
Toppen, mina kriminalarvänner.
Var är Connie?
-Jag ska göra det, kompis. -Jag var ju en beräknande orm.
-Adam… -Jag sa några saker.
Jag hade tagit en massa skit, men nu är jag nykter som en påve.
Jag förlåter dig för allt, på riktigt. Okej, hör på.
Jag ska fria till Phoebe.
Jag har en diamant, ett jetplan…
Jag ska fria som i en saga.
-Grattis. -Tack.
Hon värdesätter din åsikt,
så säg nåt om hur jag svalde min stolthet och bad om ursäkt.
Gjorde han?
Du är bäst.
Jag måste slutföra frieriet.
Kan du ta hand om henne medan jag är borta?
Hon har varit… Du vet, mycket. Säg snälla saker, okej?
-Jag är upptagen. -Säg snälla saker.
Professor Moore?
Nadia… Edward? Hej.
Jag är förvirrad. Är du rik? Inget illa menat, men…
Jag har vänner här. Ni, då?
Mamma ville att jag skulle absorbera kultur.
Och Nadia är min…
-Vad säger vi? -Jag är hans dejt.
Kan jag få en drink till?
Jag visste det från dag ett.
Jag är lite förvånad.
Upprepa aldrig det här, men jag kan ha haft fel.
Jag missbedömde. Edward kanske är cool.
Det är inte hans fel att hans föräldrar är elaka tidningshuggormar.
Han försöker att inte vara en skitstövel.
Helvete. Herre…
Det är lady Phoebe. Skulle hon ta en selfie med mig?
Ironiskt, jag vet. Men…
-Hon är vänlig. -Känner du henne?
Presentera mig.
Gärna, men jag måste plantera ett ruttnande öra på ett vrak.
Senare, jag lovar.
Jag måste hitta nån och ge dem nåt.
Jag kommer tillbaka. Vi ses senare.
Ta inte kontakt.
-Hej. -Hej.
Vad fin du är.
Allt är jättefint.
-Vi behöver inte göra det här. -Nej, men låt mig säga…
Jag vet att det måste ha varit svårt att ta sig samman,
inte bara logistiskt sett, utan…
Du ger dubbla budskap.
Ja.
Du vill inte ha en relation, och du kommer till mitt evenemang.
Du säger rara saker. Det är trevligt.
Det får mig att må sämre.
Ja…
-Kate… -Vet du…?
Vet du verkligen vad du vill?
Ursäkta mig.
Jag vill gå efter henne och fixa det här.
Jag vill stå vid hennes sida och hjälpa henne skapa nåt bra
ur allt dåligt som har hänt.
Jag vill vara allt förutom din avskurna öra-springpojke.
Du gör det för lätt.
-Johnny Boy. -Hej.
Jag har saknat dig. Vill du ha nåt att dricka?
Jag avstår, men det betyder inte att du måste.
Vårt samtal var ett uppvaknande.
-Var det? -När jag såg din min…
Ditt uttryck av medlidande när jag berättade om booty bump-fiaskot.
Jag insåg att jag måste förändras.
Jag vill göra nåt bra med mina pengar,
istället för att återskapa Farväl Las Vegas.
-Det här händer inte. -Jag ser på dig, Jonathan…
Du har inga pengar, går klädd som en trist bibliotekarie…
Men du är ändå en bra människa.
Jag vill vara sån, som du.
Han väljer just idag att ha ett andligt uppvaknande.
Jag har bokat in mig på rehab.
Jag vet, men jag åker imorgon.
Det är som du sa: Ju mer tid man tillbringar med nån,
desto mer fördömd är man att se dem som människor.
Vänta.
Jag tackar min högre makt för dig.
Kom igen, meditera med mig.
Börja med djupa andetag.
Ja, såja.
Men du har ett vapen mot mitt huvud, och jag har inget val.
Kom in, Kate är säkert i närheten.
-Lady Borehall-Blaxworth? -Ja?
Polisen har bett mig ta dig till skyddsrummet.
-Okej, ja. -Vi måste gå nu.
Okej.
Vad händer?
Jag kan berätta mer inuti rummet.
Okej.
Jag… Förlåt.
Får jag ta en selfie med dig?
Jag är ett stort fan.
-Välsigne dig. -Jag är ledsen, inte just nu.
Jag är ledsen, raring.
Polisen vill prata med mig.
Vad har jag missat?
Kates stiftelse har fått ett rejält försprång.
Niko köpte hela Simons konstsamling.
Min brors konst slår nya rekord. Han är större än han var i livet.
Sprit, nu.
Niko, vad fan?
Jag kunde inte bestämma mig, så jag köpte allihop.
Om jag godkänner det här överdådiga köpet…
Jag tänker låna ut de flesta till Atens nationalgalleri.
Några behåller jag hemma.
Du kanske kan ge mig råd i en mer privat miljö.
Jag ingår inte i köpet.
Jag förstår.
Ni kommer separat.
Om jag står kvar här betyder det att jag lyssnar.
Korten på bordet. Du är jävligt snygg, Kate.
Du är smart och mäktig, och det är riktigt sexigt.
Jag älskar att knulla så mycket.
Det vore en förbannelse om jag inte var så bra på det.
Hemma hos mig…
…imorgon.
Ta med vin.
Jag tar med champagne.
Kate, raring!
Jag är inte svartsjuk. Jag kan inte vara med Kate.
Så jag är inte det.
Hej. Är det nåt på gång?
Jag bad lady Phoebe om en selfie,
men hon blev utsläpad av en oförskämd servitris.
Polisen sökte henne.
Om vi är i fara borde jag varna mina vänner.
Min telefon är borta.
Oroa dig inte för dina vänner. De blir omhändertagna.
Situationen hanteras just nu.
Sätt dig ner, ta ett djupt andetag.
Okej? Det är ordnat, oroa dig inte.
Du sa att polisen ville prata med mig.
Du kan hantera sanningen.
Polisen gör inte sitt jobb.
Nån måste skydda dig.
Det här var min idé,
att ta dig till ett skyddsrum.
Ett skyddsrum?
Från mördaren.
Jag har anpassat dörren.
Var inte rädd.
Du känner mig.
Jag känner dig.
Jag har sett dig, du är fotograf.
Nej, jag är din vän.
Det är okej.
Du har gått igenom så mycket. Jag ska ta hand om dig.
Det kommer att ordna sig.
Tack så mycket.
Jag vet att du ansträngde dig, men jag vill nog gå nu.
Vi måste låsa upp dörren.
Nej, absolut inte.
Vi ska ingenstans.
Okej, tack.
Ingen av våra poliser har bett en servitris kommunicera med lady Phoebe.
Vad väntar vi på? De kan inte ha kommit långt.
Kolla gatan och alla fordon. Du tar baksidan. Jag tar framsidan.
Be nån kolla kamerorna.
-Jag ska också leta. -Stanna här och håll dig lugn.
-Vi tar hand om det. -Men…
Fortsätt, Kate. Slå inte larm.
Ingen av oss har råd att låta den här kvällen spåra ur.
-Är det Ät-de-rika-mördaren? -Nej, du sa att du ville få slut på det.
Phoebe trodde att hon hade en stalkare.
Jag antog att hon överreagerade, men kanske…
Eller så är svaret det mest uppenbara:
Mördaren gick på hennes vänner, nu Phoebe.
Det är inte mördaren. Det kanske det inte är.
Om hon säger att hon har en stalkare måste jag tro henne.
Okej.
Vart skulle du ha tagit Phoebe?
Jag hade vetat att de skulle kolla övervakningskamerorna.
Så hon är i byggnaden?
Om det inte finns nåt i källaren.
Hon är i ett av hotellrummen, ett med få eller inga väggar,
ifall hon skulle skrika, isolerat och nära en brandtrappa.
-Det kan inte finnas många. -Berätta det för polisen.
Jag ska kolla planritningen.
Jag uppskattar att du bryr dig, Dawn.
Min bästa vän Kate har sitt stora evenemang ikväll,
och jag borde stötta henne.
Kom, vi går tillsammans.
Du gör så mycket för alla,
men jag kan inte låta dig utsätta dig för fara.
Jag tänker gömma dig här tills polisen hittar mördaren.
Jag ska messa dina vänner och skriva att du la dig tidigt.
Imorgon smyger vi ut tidigt.
Jag har en lägenhet.
Du älskar ju prydnadskuddar.
Jag köpte massor.
Var inte rädd.
Du är säker där. Det finns stora lås på dörrarna.
Jag tänker inte låta nåt hända min själasyster.
Minns du tatueringarna vi skaffade ihop?
SJÄLASYSTER
Visa mig din.
Har den läkt över?
Den kan inte ha varit djupt nog.
Du ska få en ny.
Vi kan använda den här. Det ordnar sig.
Det handlar inte om utseendet, snarare om den djupa avsikten.
Hjälp mig, nån! Jag är här!
-Hjälp! -Det är inte säkert! Kom igen.
Det är inte säkert.
Det finns en galning där ute.
Ge…
Vad dum jag är.
Jag har varit så nervös på sistone.
Jag är så tacksam för att du alltid ser efter mig.
Vad är vänner till för?
Du är en bra vän, eller hur?
Jag är din bästa vän, och du är min.
Jag försöker vara en god vän.
Under alla år av att ha sett dig på TV,
att ha följt dina sociala medier, kände jag kopplingen mellan oss.
När du twittrade om soluppgången på Bora Bora,
visste jag att du sa att jag var ljuset i ditt liv.
Jag önskar att du hade varit där.
Vi borde lämna den här eländiga staden och åka dit ikväll.
-Allvarligt? -Ja!
Jag ber Adam boka ett flyg.
Åh, nej.
Det här kommer att bli tufft att höra, men Adam är inte den du tror.
-Vad menar du? -Han är pank.
Han använder dig som födkrok.
Nej, det är inte sant.
Adam har gott om pengar.
Han är försenad med alla sina hyresbetalningar.
Det är det enda personalen pratar om.
Folk slutar i tro om att han inte kan betala.
Det ryktas att han har sålt sin bilsamling.
Hans bilar?
Adam skulle aldrig sälja sina bilar.
-Han älskar sina bilar. Han skulle inte… -Adam Pratt är hemligheternas man.
Det sägs också att han har varit otrogen.
Du kanske ser åt andra hållet.
Mamma gjorde samma sak.
Hon var upp över öronen förälskad i en man…
…som behandlade henne som prinsessan Diana offentligt…
…och förödmjukade henne privat.
Till slut visste alla om det.
Så hemskt,
att bli förlöjligad så där.
Jag bad henne lämna honom, att ha lite självrespekt,
men man kan inte kräva kärlek om man inte älskar sig själv längre.
-Jag ville inte göra dig upprörd. -Nej.
Nej, det är bra att du berättade.
Ingen har tagit hand om mig så här förut.
Berätta mer om din mamma.
Underhåll.
Det passar inte just nu.
Vi har en läcka i rummet under, så jag måste komma in.
Jonathan, är det du?
Ja.
Är allt som det ska?
Jag är med min vän Dawn.
Jag har berättat om henne.
Har du?
Ja, paparazzi-damen jag bara pratar med genom TV:n.
Självklart, jag minns Dawn.
Släpp in mig så att vi kan prata.
Inte i det här livet.
-Han kan vara mördaren. -Självklart inte.
Han räddade min väns liv.
Så varför låtsas han vara underhållspersonal?
Antagligen för att han trodde att nåt hade hänt mig.
-Stämmer det, Jonathan? -Ja.
Få inte panik.
Ni är båda i fara, mördaren är här.
Om ni släpper in mig kan jag förklara allt.
Jag tror honom inte.
Han är den ärligaste personen jag känner.
Han borde inte vara där ute med mördaren.
Om nåt händer honom förlåter jag dig aldrig.
Hej, Dawn.
Du kan lita på mig.
Jag är en vän.
Lås dörren.
Vad har du att berätta om mördaren?
Vänta, jag känner dig.
Jag har iakttagit dig sen du tog dig in i Phoebes liv.
Jag följde efter dig till det där talet.
Du betedde dig konstigt, som om du inte ville bli sedd.
Hon följde efter mig när jag följde efter dig.
Jag försökte kolla upp honom, men det finns inget.
Han är inte den han utger sig för. Han är en bedragare eller värre.
Jag vill inte höra.
-Jonathan är en av mina bästa vänner? -Jaså?
När fyller Phoebe år?
3 augusti. Favoritlåt? "Gimme More" av Britney Spears.
Namnet på hennes hund som barn? Punky Spunky Sparkle.
Han bryr sig inte om dig. Han är en utnyttjare, ett påhäng.
Vad vill du lady Phoebe? Säg sanningen.
Okej.
Det här är sanningen:
Vilken relation du än tror att du har med den här kvinnan, så har du fel.
Det är ett fantasifoster.
-Du försöker förvirra mig. -Du bryr dig, den delen är äkta.
-Men se på henne, hon är rädd. -Det tror jag inte på.
-Berätta för honom. -Det är okej.
Du är en bra person, men du behöver hjälp.
-Du mår inte bra. -Det är inget fel med mig.
En tysk brevbärare trodde att han kände min vän Madonna.
Han led av nåt som heter erotomani.
-Det är inbillning. -Du är arg på mig.
Man tror att man känner nån. Han trodde att Madge friade.
Jag vet vad som är verkligt.
Vi kan fortfarande vara vänner. Från och med idag, en ny vänskap.
Lägg ner kniven.
Lås upp dörren.
Släpp henne.
Men hon är inte säker.
Om nån dödade henne skulle jag aldrig förlåta mig själv.
Jag skulle aldrig förlåta dig!
Släpp kniven.
Du är galen! Bort…
Jag har försökt vara snäll, din galna subba, men nu räcker det!
Jag är trött på att bli manipulerad, underskattad och falskt skyddad.
Tror du att du känner mig?
Vad tänker jag göra härnäst?
Kom igen, berätta!
Stanna där ni är!
-Lägg ner kniven! -Med glädje.
Den här kvinnan kidnappade mig
och försökte skära upp min arm och döda Jonathan.
Det gjorde jag inte.
-Jag försökte hjälpa henne. -Andrews, titta i väskan.
Jag gjorde det här för att hjälpa dig.
Herregud så vidrigt.
Connie skadade bara sig själv, men Dawn utsatte Phoebe för fara.
Ett bättre val.
Det är Simons örhänge.
-Hon är Ät-de-rika-mördaren. -Nej.
Du är misstänkt för morden på Malcolm Harding,
Simon Soo och Gemma Graham-Green.
Jag gjorde det inte.
-Du har rätt att tiga… -Phoebe, mår du bra?
Phoebe!
-Det är okej, gumman. -Adam…
En hjälte återigen.
Det är över.
Jag gjorde som du sa.
Mördaren, inom citattecken, greps.
Dawn kommer att få psykiatrisk hjälp,
och så småningom att frikännas, när jag har avslöjat den riktiga mördaren:
Du.
Montrose lovar att öka stödet för psykiskt sjuka
Du lyckades vända det här till din fördel. Njut så länge det varar.
Jag borde vara svartsjuk.
Han värvade min dejt för att ta en ökänd mördare.
Är det inte konstigt att han inte visste nåt om deckare,
men nu är han plötsligt Hercule Poirot?
Du tycker visst det.
Lady Phoebe sa nåt om att han var en hjälte igen.
Det verkar konstigt.
När läste du senast nåt där outsidern var hjälten,
men inte hade en djupare koppling till historien?
-Vad menar du? -Jag vet inte.
Han verkar veta mer än han låtsas om.
Hej, älskling.
Det är mycket för två personer.
Va?
Inget är för mycket när det gäller dig.
Sätt dig.
-Snyggt. -Vad handlar det här om?
Det handlar om dig. Om oss, faktiskt.
-Skål. -Skål.
Här.
Öppna den.
Vill du gifta dig med mig?
-Herre… Adam… -Jag har chartrat ett plan.
Det ska ta oss direkt till Hotel du Cap.
Där vi träffades.
Jag behöver dig.
Att nästan förlora dig fick mig att inse det.
Eller var det nåt annat?
Va?
Din klubb, ditt rykte, din livsstil…
Jag vet om dina pengaproblem.
Min stalkare berättade det.
Hur sorgligt och förnedrande är inte det?
Jag kan inte göra det igen, göras till åtlöje.
-Kom igen. -Jag har varit otroligt snäll förut.
Mot så många små lamm, som i själva verket var grymma vargar.
Jag är inte sån.
Jag vill ha nån som älskar mig,
som verkligen älskar mig.
Det är det enda jag aldrig har haft.
Säg inte så. Jag älskar dig.
Jag älskar dig över allt annat.
Mig eller mina pengar?
Pengar? Det handlar inte om pengar.
Om det är sant
löser du dina problem och kommer tillbaka till mig.
Då vet jag att du menar det.
Fan!
För självständighet.
Självständighet.
Vad i…?
Tom Lockwood?
Fan.
Katherine. Kate.
-Jag kan förklara. -Katherine? Du…
Herre…
Herregud.
Jobbar du för honom?
-Jobbar du för min far? -Det är inte som du tror. Jag…
Han bad dig köpa konsten, eller hur?
Han ville göra nåt snällt, hjälpa dig dra igång din stiftelse,
men visste att du gjorde självständighetsgrejen.
Jag vet inte vad som får mitt blod att koka mest,
den kommentaren eller att du har ljugit hela tiden.
Nej, jag har lämnat min familj.
För att jobba för min. Det är mycket värre.
Han försöker verkligen hjälpa till.
Nej.
Jag vet… Jag vet att du tror det.
Du är inte smart nog att inse att du blir lurad.
Genom att hjälpa Tom ge din stiftelse miljoner?
Genom att skicka ett budskap om att han alltid är närvarande,
alltid kontrollerande, hur jag än försöker ta mig ur hans skugga.
Du kan gå nu.
Nu!
Hon hade inte fel när hon sa att jag skickade dubbla budskap.
Så vad fan ska jag säga?
Det finns nåt här.
Varför slösar vi tid?
Även om jag gör mig av med dig har vi fortfarande Joe Goldberg.
För att det jag sa är sant.
Mitt förflutna är inte bra. Annars skulle jag inte slösa en sekund.
Jag ser vem du är, hur du tar hand om folk,
det goda du försöker göra.
Jag blev svartsjuk när jag såg svinet röra dig,
och jag har ingen rätt.
Tro mig, jag vet.
Men jag ser dig.
-Jag bara… -Försöker du säga att du vill ha mig?
Kate, det är klart att jag vill ha dig.
Men jag kan inte få dig.
Låter det här rätt?
Du flyr från den du var,
vad du gjorde, eller både och, och du vill inte att jag ska veta.
Ja.
Du vill vara ärlig, men det kan du inte,
så ditt enda val är att fly även från det här.
Nej… Ja.
Jag har också ett förflutet.
På en annan plats, med ett annat namn.
Jag vill aldrig vara hon igen.
För vad det än är värt ser jag bara Kate.
Jag vet.
Jag kommer aldrig att fråga vad du hette, vem du var eller vad du gjorde.
Jag behöver inte veta, nånsin.
Om du är ärlig mot mig hädanefter, och jag är ärlig mot dig…
-Ja. -Det är det viktiga.
Du låter mig lämna henne i det förflutna. Jag kan göra detsamma för dig.
Vi försöker.
Gör samma sak.
Jag behöver inte frysa ut dig och du behöver inte fly.
Vi kan bara…
-Vi kan vara det här. -Vad fan det här nu är.
Det bästa skälet hittills att göra sig av med dig för gott.
Soffan eller sängen?
Jag bryr mig inte.
Hej, Joe.
Inget går upp mot en kall öl efter sex.
Ditt hår, och fönstret.
Du ska väl inte läxa upp mig om att iaktta folk?
Nej, stäng inte av.
-Jag gjorde det du bad om. -Och ett utmärkt jobb.
-Att sätta dit den där kvinnan. -Ja.
Jag fick chansen, eller hur?
Du tänkte snabbt.
Erotomani? Fan, det är lysande.
Jag fick googla det.
Det-var-rösterna-i-mitt-huvud är svårt att motbevisa.
Okej.
Vad nu?
-Det här är över, eller hur? -Över?
Vi är klara med småfolket, om det är det du menar.
En sista sak, det största och bästa:
huvudevenemanget.
Självklart.
-Nej. -Du kommer att älska det.
Han är en man som representerar allt vi hatar:
kapitalistisk girighet, hyckleri…
Han stöttar min politiska motståndare, och han är en nagel i din flickväns öga:
Kates pappa.
Tom Lockwood, djävulen.
Det ska bli så kul att döda honom.
Undertexter: Josephine Roos Henriksson