Viděli jste:
Tato žena mě unesla a chtěla mi pořezat ruku a zabít Jonathana.
- Phoebe, vezmeš si mě? Potřebuju tě. - Mě, nebo mé peníze? Vyřeš si problémy.
Můj otec je Tom Lockwood, jeden z nejmocnějších lidí na planetě.
Taky mám minulost, Jonathane, pod jiným jménem.
Jen už nikdy nechci být jako ona.
Najdi někoho, koho za to obviní. Jinak si to odskáčeš ty.
Ona je Požírač bohatých.
Je to muž, který ví víc, než dává najevo.
Ještě něco.
- Tom Lockwood. - Otec Kate.
Jeho vraždu si děsně užijeme.
Co jsem o Kate zjistil na našem prvním rande:
Není namyšlená, jen se chtěla projít po městě.
Nebere se moc vážně, poslouchá.
A má skoro nadpřirozenou schopnost poznat…
Slyším, jak přemýšlíš. Ven s tím.
Jen se kochám výhledem.
Bože, ty seš ale tuctovej.
- Normální holky na to letí? - Řekni mi, jsi omámená?
Ano, jistě, protože jsem na vrcholu normálnosti.
Jonathane, zlato, je to tady?
- Co jako? - Naše budoucí bydlení.
Kde založíme svou normální rodinu.
Po naší normální svatbě a s normálním životem.
- Dáme nabídku na dům? - Nevím.
Bude těžké sem dojíždět ze tvé vzkvétající nezávislé galerie.
Ano, ale na univerzitu se dá dojet na kole.
- A do knihkupectví s vzácnými knihami. - Ano.
Které, navzdory všem očekáváním, také vzkvétá.
Které jen podporuje naši společnou charitu pro…
- Pro? - Pro sirotky.
Pro sirotky.
Učíme je číst.
A plavat a výtvarničit.
- Zatracení šťastní sirotci. - Vždycky jsem si to myslel.
Za těmi vtipy a brněním se skrývá romantička.
Je to hořkosladké, že se to zdá jako naše první rande
a naše poslední noc na zemi.
Zítra přijede do města Katein otec.
Tom Lockwood, ďábel.
Jeho vraždu si moc užijeme.
Ne. Ne, skončil jsem.
To, cos udělal, jsem hodil na nevinnou ženu.
Hodils na ni i všechny svoje zahraniční přehmaty, Joe?
Za všechno to, co na tebe mám, si můžeš docela sám.
Podívej.
Svět na tom bude bez Lockwooda rozhodně líp.
Krade, ničí, způsobuje rakovinu
a chce se zmocnit londýnské infrastruktury.
Představuje druh vlivu šířící korupci, kterou se snažím vymýtit.
- Do úřadu se nemůžeš provraždit. - O tom rozhodnou voliči.
- Co na tebe má? - Joe.
- No tak, nemám co skrývat. - Ten chlap je nedotknutelný.
- Co mám udělat? Potopit mu jachtu? - Ty na něco přijdeš.
Rhysi, je to ozbrojená ope… Co?
Něco ti slíbím. Je to to poslední, co po tobě chci.
Nechť černá krev Toma Lockwooda smyje z tvých rukou veškerou krev.
Nejenže uděláš z Londýna lepší místo, ale vyvážíš i svou karmu.
Navždy.
Chci jen říct světu pravdu o tobě,
ale ty bys jim řekl o mně. Musím to vědět.
Proč se tak Lockwooda bojíš?
Musím se přiblížit k tátovi Kate a zjistit, jak tě dostat.
- Tak co? - Dobré.
Ne, omlouvám se, přinejlepším je to podprůměrné.
Ze všech indických restaurací v Londýně je tahle tvá nejoblíbenější?
- No… - Putyka někde za rohem od…
Co je to? Zavřený protiletecký kryt?
Tak dobře.
Vezmi mě někam, kde je to lepší. Mám své zvyky.
- Vezmi mě někam, kde je to lepší. - Nechápu, proč to ještě jíš.
Dobře. Jídlo budeš navždy vybírat ty.
Co děláš zítra?
Fakt dlouhá pauza, to obvykle není dobré znamení.
- Co? - Moc ráda bych,
ale zítra musím vypadnout z Londýna.
Navštívit svého tajného manžela, o kterém se mi chystá říct?
Přijede můj otec.
A tady je moje příležitost. Spusťme chirurgickou přesnost.
Zabírá to?
Vyhýbání se mu?
V tom, že se mu vyhýbám. Ano.
Můžu něco navrhnout, nebo mám mlčet?
Ne, ne, ne. Nejsem ohledně toho moc zen.
Co kdybyste
prostě jen zašli na večeři?
Ukaž mu, že jsi v bezpečí a šťastná, a žes to překonala.
Využij svého rádoby přítele. Pomůže ti zdůraznit to bezpečí
a může tě pod stolem držet za ruku.
Ty bys to pro mě udělal?
Udělal bych toho pro tebe hodně.
Potřebuju, abys změnil téma a políbil mě.
Nevěděl jsem, že to bude takové.
Sotva jsme rozčeřili hladinu.
Odveď mě domů, ty negurmánský bílý rytíři.
Takže navzdory tomu, jak komplikované má k němu city,
fakt doufám, že jí otce nebudu muset zabít.
TY
- Nový účes? - Ne, stejný jako vždycky.
Tolik zpráv ohledně toho Požírače bohatých,
ale tak málo skutečných informací.
Lidi prostě milujou šílenou ženskou.
Co víc potřebuješ? Byli jsme u toho.
Já jsem tam byla.
Ty ses potloukal u baru zdarma.
Aby lidi ukojili svou touhu po příběhu, dělají unáhlené závěry.
- Proč mám pocit, že na oběd nejdeme. - Zatraceně!
Ne, to nic.
Řekni mi, na čem pracuješ. Ten výraz znám. Nějaká hádanka.
Dobře, jasně. Řekněme, že píšu detektivku
o prominentech z vyšší společnosti.
- Dobrý nápad. - Že jo? No, nebyl by podezřelý
erotoman trochu moc nápadný?
Lepší zápletkou by byl průměrný chlap typu…
Řekněme profesora Moorea?
To jsem nikdy neřekla, ale…
Moc šílené na to, aby to bylo možné.
Jen mám takový divný pocit, že něco ví.
Štve mě, že mě to tak rozptyluje.
- Takže teoreticky… - Teoreticky.
…kdybych chtěla vyvrátit svou pitomou konspirační teorii,
jak se mám k profesorovi Mooreovi přiblížit?
Mohla bys ho vojet.
Teoreticky. Promiň, byl to vtip. Nemluvil jsem o…
Jo jasně, freudovské přeřeknutí.
Jsem ráda, že jsem ti věřila, můžeš na to zapomenout.
- Počkej, Nadio. - Zapomeň na všechno.
Promiň, já to tak nemyslel. Nadio.
Dnes se jako Katein přítel setkám osobně s Tomem Lockwoodem.
Klasická scéna z romantické komedie snad neskončí smrtí.
Ale k vyzbrojení musím mít plnější portrét toho krutého amorálního CEO.
To je on, vypadá jako golfový profík.
Stipendista, sportovec, premiant třídy. CEO v 26 letech.
A když se osamostatnil, no,
Kate mi řekla o zvěrstvech, která spáchal.
Lockwoodovo protestní násilí
rakovinový shluk
Nejděsivější je, jak málo se o tom všem píše,
a jak rychle mě to přesměruje k charitativní činnosti.
Čím víc nadací po sobě člověk pojmenuje, tím víc toho musí skrývat.
Nikdy jsem nenašel tak málo o tak veřejné postavě.
Ovládá snad internet?
- Ano? - Dobrý den, pane profesore.
Měl jste čas přečíst si mou povídku?
Sakra. Ani jsem ji neotevřel.
Promiňte, teď je to blázinec. Začal jsem, ale pak jsem na ni zapomněl.
Dobře, to nic.
Jsem ráda, protože si myslím, že to chce jinou zápletku.
Vycházela jsem z toho, co se stalo v Sundry House.
Vím, kam to směřuje.
Byl jste u toho. Napadlo vás,
proč Dawn Brownová Malcolma zabila, nebo proč ho rozřezala?
Ukonči to.
- Nebo Simon. Proč… - Nechci se vás dotknout,
ale tu povídku jsem nedočetl proto,
že jsem na 15. stránce nevěděl, kde jsem.
Je to moc složité.
Rozmyslete si, co chcete říct, než do toho přidáte další zápletku.
Nechci jí ublížit, ale moje nejchytřejší studentka nesmí pokládat chytré otázky.
Dobře. Díky, že jste mi dal šanci.
Jo.
Můžu se jen zeptat, pochopil jste, proč musela Miranda odejít z domu?
- Dává to smysl? - Jistě.
Postavy jsou zpracované skvěle, vždycky, jen to zjednodušte.
Díky.
Večeře s Kateiným tátou,
pro ni morální podpora, pro tebe jeho ohodnocení.
Pamatuj. Je čisté zlo a zamiluješ si ho.
Katherine.
- Páni, je to tak dlouho. - Tati.
Zapomněl jsem, jak umíš rozzářit místnost.
Tati, to je Jonathan.
Učí literaturu na Darcy College,
chodíme spolu a je to vážné.
Tak to se musí seznámit s nechvalně známým patriarchou. Posadíme se?
Vážné, co?
Těším se, až tě poznám.
Joe.
Ne.
Děkuji.
Tak jo. Zná moje pravé jméno. Takže ví o Madre Lindě.
Není jisté, zda o mně ví všechno. Na rozdíl od tebe.
Snaží se nic mu neříct, ale dostává se jí pod kůži.
Jak se máš doopravdy, zlato? Vím, že to bylo těžké.
Upřímnou soustrast.
Myslíš mého zavražděného přítele? Nebo mé další mrtvé přátele?
Jo, bylo to těžké.
Myslím tím, že je to tragické.
Bolestivé.
Smutné, nefér, je mi to prostě líto.
To je v pořádku, tati. Mluv o čemkoli jiném.
Kate měla pravdu.
Je ošidně normální, dokonce i sympatický.
Takže, Jonathane.
Co učíš?
- Světlo k výslechu, prosím. - Ne, ne, to je v pořádku.
Americkou povídkovou tvorbu.
Já mám rád literaturu faktu.
Rooseveltovi Rough Riders budou asi má osobní bible.
Zjevné poslání, bílý spasiteli.
Ale pokud mám být upřímný, jo, skvělá fikce odhaluje něco hlubšího,
odhaluje pravdu o tom, kým člověk skutečně je. Že?
Auvajs.
Třeba Katherine. Věděl jsem, že bude skutečná filantropka.
Řekla ti už o tom, jak adoptovala všechny pitbuly
v útulku v Los Angeles?
Ne. Ne.
Slečna říká: „Pitbulové to nemají s adopcí snadné. “
Katherine, bylo jí asi 10 let, se takhle zatvářila.
Vyžádala si můj telefon, zavolala všem mým kontaktům a řekla jim,
že jim osobně daruji psa.
- Bože. - Ano.
To mě nepřekvapuje. Stará se o všechno, co miluje.
Pořád mi ale vadí, že Barbra Streisandová to štěně odmítla. Ano.
- Úžasné… - Není divu, že utekla
od otce, který je pyšný na svou dobrotu a bezohledný korporátní sup.
- Ano. - Večeře, pane?
- Děkuji. - Není zač, pane.
Pane.
Co na tebe má, Rhysi?
A na mě?
Po čtyřech chodech pořád nevím, o co Tomovi jde.
Nebo proč ho chceš zabít.
Čas na zákusek.
Děkuji.
Představuji muzeum Lockwood.
Tedy Katherine Lockwoodové.
Jo, New York.
Lower East Side, dokumenty jsou hotové, financování, všechno.
Bez klasického pokušení by to nebyl ďábel.
- Co to hraješ? - Je to tvůj sen, zlato.
Moje sbírka je zavřená někde v trezoru. Vezmi si ji.
Můžeš uvádět své začínající umělce.
Budou z toho těžit. Ty zazáříš.
Popřemýšlej o tom.
O nic víc nežádám.
Popřemýšlím. Na záchodě.
Takže pojďme k jádru věci, Josephe.
Co mi můžeš říct o Love Quinnové?
A je to tady.
Moje bývalá žena byla velmi problematická.
Nejvíc lituji toho, že jsem jí nemohl pomoct.
Zabils ji?
Zabila sebe a málem i mě.
Zabils někdy někoho?
Tak dost.
Chápu, že máte o Kate strach. Já taky.
V jednu dobu mě pronásledovala smůla.
Ale jsem tichý muž a chci žít poklidným akademickým životem.
Neubliž Kate, nebo poznáš mé pravé já.
Děkuji.
Poslyš, znáš Rhyse Montrose?
Pohybuje se v Kateině okolí?
Trefa.
Setkali jsme se.
Co mi o něm můžeš říct?
Proč? Nemáte ho rád?
Ohrožuje mé zájmy.
Přišel jsem ho zbičovat, politicky řečeno.
Tisk otiskne článek.
Že jeho memoáry jsou vyšperkované.
Jednou lhář, vždycky lhář.
- To zní zle. - No, možná ne smrtelně.
Byl bych ti vděčný, kdybys mi mohl cokoli říct.
Joe Goldberg tě jako sériového vraha označit nemůže, ale…
Přines mi něco pořádného, Joe. Slibuju, že tě ochráním.
Nepřítel mého nepřítele je můj přítel-nepřítel.
Promiň, Rhysi, Toma Lockwooda nezabiju.
Využiju ho, abych tě dostal do vězení.
Kate.
Chceš jít nahoru?
Nebo mi něco říct?
Ne, musím zkontrolovat Phoebe.
Píše mi. Je trochu divná od té doby, co…
Jasně.
Díky za dnešní večer. Byls mi velkou oporou.
Omlouvám se, až odejde, budu sama sebou.
Jen abys věděla, hned jsem ho prohlédl.
To muzeum je až moc dobré na to, aby to byla pravda.
Ne, je to pravda.
Přesně to chci. V době, kdy to chci.
Málem jsem na místě souhlasila.
Ta večeře nebyl dobrý nápad. Zná mě stejně jako zná sám sebe.
Pak ví, že nejsi jako on a nikdy nebudeš.
Podívej se na sebe.
Dáváš přednost kamarádce před skvělým sexem, to prostě jsi.
Takže ta nabídka, ber nebo neber,
ale záleží jen na tom, co s ní uděláš, a udělala bys jen dobré věci.
Dobrou noc.
Lockwood je ve městě jeden večer a už páchá škody.
Už chápu, proč ho chceš zabít.
Ale nejdřív si půjdu pro tebe.
Promiň, že jsem napsala tak pozdě. Určitě neobtěžuju?
Neblázni. Zůstaň, jak dlouho chceš.
Bezpečnostní firma mi měla aktualizovat byt,
ale jednoho jsem chytila na záchodě. Tak jsem je vyhodila.
Mohl tam dělat cokoliv.
Skryté kamery, dvousměrná zrcadla. Bože.
Vzhledem k tomu, čím sis prošla, je malá paranoia pochopitelná.
Bella říká, že jsem prokletá,
a že zná médium, které za pouhých 8 000 liber zlomí jakoukoli kletbu.
Neudělalas to, že ne?
Ne. Vyhodila jsem ji. Všechny jsem vyhodila.
Možná ten byt prodám.
- Co Pembrokeshire? - Na…?
Je období bramborové sklizně. Nezní to krásně?
Vůně země, vítr ve vlasech.
Možná je to mé poslání.
Pheebs. Prostě se nadechni.
Chtěla bych zaměstnání, víš? Chci…
Chci něco umět.
- Umíš toho spoustu. -Nic nedělám. O nic se nestarám.
Jsem jako velké, dlouhé dítě.
- Je to ostuda. - Není.
Zabili ti kamarády. Phoebe, unesli tě.
Nejschopnější žena na světě by měla PTSP.
PTSP?
Ne, to nechci. Jak se toho zbavím?
- Ne, já myslím… - Já to nesnáším.
…možná odborník na duševní zdraví.
- Už teď beru všechny prášky. - Možná bychom je měly zvážit.
Obnovit rovnováhu pod dohledem.
Potřebuješ si odpočinout. Phoebe, na tom není nic ostudného.
Ne, Kate. Tisk by to zjistil.
O to se postarám. Dělala jsem to pro ostatní.
Pro slavné umělce.
Do prdele, udělala jsem to pro svou matku.
Jen diskrétní, krátký pobyt.
Můžeme jít dnes. Obvolám pár lidí. Jen se sbalíš.
Ano. A nezapomeňte použít krycí jméno.
Budeme tam za 40 minut.
Děkuji.
- Co tady děláš? - Kate, jsem bezdomovec.
- Teď se to nehodí. - Počkej, poslouchej.
Spal jsem na lavičce na náměstí Bloomsbury
a napadli mě feťáci.
Měli feťáckého psa. Přísahám, že byl na koksu.
Já…
- Mám modřinu. - Ne, nemáš.
Dobře. Víš co? Phoebe je ještě vzhůru?
Ty jsi to poslední, co teď potřebuje. Adame, není jí dobře.
- Cože? - Beru ji do nemocnice Welder Hill.
Jestli ti na ní záleží, nech mě jí pomoct.
- Budu řídit. - Nejsi bezdomovec?
- Astona mám ještě na jeden den. - Proboha.
Kate, hele, vím, že jsem byl malej sráč.
Vím, že jsem jí ublížil, ale dnes ráno, když jsem přišel o všechno…
- O všechno ne. - O všechno, na čem záleží.
Můj klub, mou pověst, moje děvče.
Prohlédl jsem. Kate, dej mi šanci udělat správnou věc,
a já ti slibuju, že jí neublížím.
Bez ní nejsem nic.
Dobře.
Je to jen svezení.
Já mu věřím.
Chybíš mi.
Jsem tak rád, že jsi v pořádku.
Jonathan Moore nemůže policii říct, že jsi vrah
kvůli tomu, že je Joe Goldberg.
Ale když získám nahrané doznání a dám ho Lockwoodovi,
ten může využít svých konexí a potopit tě.
Takže. Nahodím návnadu, abych tě sem dostal.
Vím, proč chceš TL zabít. Vzhledem k tomu, co na tebe má.
Věděl jsem, že zabereš.
NAHRÁVÁNÍ
Tak ven s tím.
Co Lockwood tvrdí, že ví?
Co si myslíš, že ví?
Nedělej se.
Sleduj mě.
Jde o tu knihu.
Kdo si nepřikrášlí příběh. Říká se tomu psaní.
Z toho máš největší strach? Že se to někdo dozví?
Co?
Cítíš to?
Smrdí to tu jako zasraná krysa.
Sakra.
Myslíš, že jsem idiot?
Kdy konečně pochopíš? Jsem chytřejší než ty.
PAS BELLAMYOVÁ, MARIENNE
Je ti povědomá?
Ano, Joe.
Našel jsem tvou starou milenku. Je to divoška.
Opakuj po mně.
Jsem chytřejší než ty.
Je mrtvá?
V čem by to bylo chytré? Nikdo ani neví, že je pryč.
Napsal jsem z jejího telefonu její chůvě.
„Píchla jsem se jehlou od heroinu. Prosím, postarej se o mou dceru. “
Jak se kurva jmenuje.
Jmenuje se Juliette a potřebuje matku!
Klid. Já bych zůstal tam, kámo.
Řidič je za dveřmi, lidi z kampaně ví, kde jsem. Buďme slušní,
- ano? - Kde je?
Je schovaná. Zabij Lockwooda a hned ji pustím.
Pokud ale Lockwood nebude do 24 hodin mrtvý,
pošlu ti zuby Marienne Bellamyové v košíku s ovocem.
To je nemožné.
Kde ji držíš?
Viděl jsem ji nastupovat do vlaku.
Do prdele.
Je to všechno moje vina.
Čas běží…
CHCI JEHO KOULE V ÚHLEDNÉM BALÍČKU
Dobré ráno i tobě.
Proč mi dnes přijdeš extra sadistický?
A Tom Lockwood shodil svou bombu.
Neříkej, že jsem tě nevaroval. Londýnský lid se třese na poznání.
Vymyslel sis hodného muže v krutém světě,
aby ses zdál být lepší a svět krutější, ale žádné obvinění
z vraždy. Máš víc super fanoušků než Elon Musk.
Tvé průzkumy možná klesnou, ale instinkt mi říká, že to přežiješ.
„Požadavky o komentář nebyly zodpovězeny.
Montrose utekl z domu v Londýně. “
Jistěže zmizel. Zbabělec.
A využíváš nevinnou ženu k přinucení mě udělat za tebe špinavou práci.
Dnes musím Toma zabít,
abych zachránil Marienne.
Jak?
Taky jsi nespal.
Ta poslední, kterou teď potřebuju, a jediná, kterou chci vidět.
Celou noc jsem přemýšlela.
Pitomej mozek.
O čem?
O nás.
Jak jsme spolu skvělí.
A jak nám to není od začátku souzeno.
Musíme si promluvit.
Řekl jí něco táta?
Pamatuješ, jak jsem ti říkala, že když jsem tam pracovala,
táta způsobil spoustě dětem rakovinu, aby mohl postavit ropovod?
To neudělal on. To já.
Bylo mi 19. Říkali mi zázračné dítě.
Říkali, že jsem nejlepší, koho od dob Toma Lockwooda viděli.
A mě to ani neužíralo zaživa.
Jen jsem to zasklila
a mohla jsem to tak dělat navždy.
Takže to je pravda.
Tom ji donutil být zrůdou.
Takže si myslí, že je zrůda.
Neodsuzuji, jen poslouchám.
Měl bys odsuzovat.
Nebojím se být jako můj táta. Už teď jsem horší.
Tak moc jsem dokazovala, že jsem nejsilnější holka na světě,
že mi to bylo jedno.
A pořád to mám v sobě.
Všichni v sobě máme něco špatného.
- Ne tak špatného. - Byla jsi mladá.
Přestaň se to pokoušet vysvětlovat.
Nesnažím se.
- Nesnažím. - Podívej, buďme realističtí.
Ty a já nemáme šanci,
protože já nikdy ne nebudu Katherine Lockwoodová.
Kdybych si myslel, že budu muset opakovat svou minulost,
ani bychom se nepotkali.
Víš, co mám na lásce nejradši?
Dává ti druhou šanci.
Včera jsem prožívala malou fantazii.
Že každý rok utečeme z jiného města,
budeme jíst úžasné jídlo, mít sex na exotických místech
a dělat dobrou práci a měnit lidem život k lepšímu.
Hloupý nápad, že?
Nikdy neříkej nikdy.
Měla to být aféra jedné noci. Ve dne.
Pravda.
Já to chci, Jonathane.
Jen ti chci říct…
ať ta fantazie pokračuje.
Kéž by. Protože ať Kate svého otce nenávidí sebevíc,
jeho zabití jí jen přitíží.
Ale je to buď on nebo Marienne.
Díky, že jste přišel. Může počkat venku, abychom si mohli promluvit?
- Bude to jen minutka. - Jistě. Sejdeme se v autě?
Asi si myslíte, že nemám únikovou strategii a máte pravdu.
Mám jednu špatnou.
Díky pomýlenému fondu anglického školství
tu nejsou ani ostraha ani kamery.
Jo.
- Na co ty plachty? - Dělají tu něco s plísní.
Snadno se v nich odstraňuje tělo,
což mi dá dost času na pomodlení se a útěk.
Nejprve, nejste náhodou fanoušek Winstona Churchilla?
Myslel jsem si to.
Tady v Darcy máme vzácné první vydání My Early Life
s poznámkami samotného autora.
To mě podržte.
To je neuvěřitelné, Joe.
Jsi v pořádku?
Zdáš se být trochu nervózní.
Asi vím proč.
Nebo kvůli komu.
Rhys Montrose.
- Nevím, o čem to mluvíte. - Ale víš.
Ucukls, když jsem zmínil jeho jméno.
A chci, aby ses cítil v bezpečí a všechno mi řekl.
Kéž by, ale Marienne bude do rána mrtvá.
Myslím, že se mi bojíš říct pravdu, synu.
Kurva, to hraní si na tátu fakt zabírá.
- Vůbec ne. - To nic.
Mám nápad, jak vyřešit všechny následky.
Mou prací je hodnotit lidi, abych líp pochopil, čeho jsou schopni.
Vezměme třeba tebe.
Působíš jako milý chlap,
pozorný, starostlivý,
a myslím, žes Love Quinnovou zabil.
To nic. Jevila se jako maniak. Ale udělals to.
Když přijde na věc, dokážeš to udělat,
a to tak dobře, abys vyvázl bez úhony.
Můžu ti pomoct.
Jak?
Ten článek a skandál nemají zničit Montroseovu kampaň,
měly ho zahnat do úkrytu.
První část.
- Víte, kde je. - Jo.
Je u své bývalé na venkově.
Snaží se vyjednat podporu a vrátit kampaň do chodu.
Je úplně sám.
Bez ochrany.
Tenhle čaroděj v oblečení IZOD mi nějakým způsobem přináší to,
co chci nejvíc na světě, tebe.
- Druhá část jsi ty. - Já?
Chcete abych…?
Zabil Rhyse Montrose. Přesně tak.
Víme, že to dokážeš.
Myslím, že chceš.
A alternativy nejsou nic moc, co?
Chodíš s mou dcerou.
Žiješ pod cizím jménem. Dodělal bych to dokonce, Joe.
Všechno.
Když tu teď stojím, uvědomuju si, že je ještě třetí možnost.
Mohl bys mě bodnout.
Přímo do srdce. Ale věř mi,
že volba, kterou ti nabízím, je nejlepší.
Tady ho najdeš.
Běž a buď své nejlepší já.
Pheebs, až budeš moct, dej mi vědět, že jsi přihlášená.
Můžeš psát zprávy. Jen mi dej vědět.
TVÉ, JESTLI CHCEŠ, KATE. ZASLOUŽÍŠ SI TO. - TÁTA
„Kate. “
Překvapení!
- Jsme zasnoubení! - To snad ne.
- Co? - Měls jediný úkol.
- Ne. Neobviňuj ho. - Nikdo nesmí být šťastný.
To byl můj nápad.
Hele.
Co je to kurva za prsten?
Kousek provázku z podlahy v hospodě.
Tak moc pro mě peníze nic neznamenají.
Jo, taky.
Poklekl jsem na koleno a řekl jí pravdu,
že si nikdy nebudeme rovní, protože nemohu soupeřit s dokonalostí.
- Doslova jsem omdlela. - Jak jinak, jsi na mol.
Neuvažuješ jasně, nejsi stabilní.
Kate, Kate, Kate.
Moc si tvé pomoci vážíme. Že jo?
Je to skutečně téměř hrozně moc.
Ale Pheebs nic není, jasné?
Vady diamantu pomáhají blyštit se o to víc.
Chyť mě, taťko, to jsem zase já?
Bože můj!
Ztratila jsem klíč a řekla mu, že mu zaliju kytky.
Moc vám děkuju.
Pozdravujte ode mě strýčka Deva.
- Nemůžu uvěřit, že jsem to řekla. - Vyhýbej se malérům.
Panebože.
Já jsem se snad zbláznila.
Dobře.
Ty vypadáš na vzácnou knihu.
PODIVNÝ PŘÍPAD DR. JEKYLLA A PANA HYDEA
MUČENÍ
Jsem debil. Omlouvám se, odpusť mi.
Myslel jsem, že tě to budete zajímat. Možná jsi měla s profesorem Moorem pravdu.
Tyhle fotky dostal táta z bytu té šílené ženské.
Jen pro tvoje oči!
TRADICE TANDOORI
Jsi tam a prosíš exmanželku, aby pro tisk stála při tobě?
Co by asi řekla na to, žes unesl mladou nevinnou matku?
Stačilo by mi jen pět minut s tebou.
Jdeme na to.
Emmo, počkej! Stalo se to už dávno.
Nezáleží na tom. Proč si o tom nemůžeme promluvit? Emmo!
Prosím, proč si nemůžeme promluvit?
Nezáleží na tom kurva!
Jdi do prdele!
- Pardon, my se známe? - Vážně?
Tom Lockwood tě chce mrtvého.
Věděls to? Navzdory tomu, co si oba myslíte,
já nejsem vrah, takže tě nezabiju. Ale…
uplatním nátlak?
Bohužel ano. Je čas, abys řekl pravdu, Rhysi.
Víš,
kolik hrozných věcí
jsem musel číst, abych se to naučil?
A jenom proto, žes musel sáhnout na Marienne.
Nebude to legrace.
Ale mě zajímá jen to, co potřebuju, a chci skončit.
Takže doufám, že to cítíš stejně.
Sundám ti ten roubík
a až to udělám, tak se ke všemu přiznáš a začneš tímto:
Kde je Marienne?
Já žádnou Marienne neznám. Nevím, o čem to mluvíte.
Chci, abys přestal hrát.
Kurva.
Kde je?
Přestaň ze mě dělat blbce.
Víš, kdo jsem. Víš, co jsem pro tebe musel udělat!
Nechal jsem ji jít.
Odstoupil jsem!
Chtěl jsem začít znovu!
Kde je?
Řekni mi, kde je! Řekni mi to, nebo tě zabiju!
Ty zasranej psychopate!
Mluv!
Co jsem udělal?
Byla to nehoda. Ujelo mi to.
Marienne, je mi to moc líto. Něco vymyslím. Najdu tě.
To je ale problém, co?
Dobře. Mám halucinace.
- Já… - Zabils mě? Ano.
Ale až po šokující množství armádního mučení koulí.
On nelhal, Joe.
Neznal tě.
Ale já jsem taky nelhal.
Skutečně máme Marienne v kleci.
Překlad titulků: Roman Placzek