Viděli jste:
Nejsem chladnokrevný psychopat.
Dvě lžíce arašídového oleje.
Přestaň. Přestaň!
Snažil ses sám sobě namluvit, že je chráníš
před nějakým tajemným vrahem. Tebou.
Řekni mi, kde je!
Všechnu temnotu, cos nenáviděl, jsi vložil do této obdivované schránky,
nejhorší kusy v balení, se kterým si dáš pivo.
- Překvapení! - Překvapení!
Zasnoubili jsme se!
Nejsi v pořádku.
Můj otec je nejhorší člověk na světě.
Od mých 20 let se nestýkáme.
Nejsem Joe.
Jen tě tu držím, dokud se nevrátí, aby tě zabil.
To je ono.
Ještě jsi neviděl to nejlepší.
Pokračuj.
Není to nic, kde jsi ještě nebyl.
Ano, dobře.
Vrátím se co nejdřív. Dobře.
Tady.
Omlouvám se.
Kurva.
Omlouvám… Tady.
Jo, jo, tady.
Tady.
Máš právo být naštvaná, ale já tě odsud dostanu.
Neslibuj, co nemůžeš splnit.
Joe.
Víš, že mi můžeš věřit, že jo?
- Můžeš mě pustit ven. - Já…
Pustím. Pustím.
- Je to choulostivé. - Joe, nikomu to neřeknu, slibuji.
Jen chci být se svou dcerou.
Bezpečí Juliette je jediná zástava, jakou potřebuješ.
Budeš s ní. Tohle jsem nikdy nechtěl.
Něco se se mnou děje, ale napravím to. Všechno to napravím.
Joe.
Prosím.
Pusť mě ven.
Teď, když jsme odhalili svá tajemství, musíme na svatbu.
Zabils Montrose. Nesmíš nic opomenout, takže máš plán, co?
Musím jít. Vrátím se asi až ráno.
Sendvič možná nestačí, ale možná…
Sakra.
- Možná bych mohl… - Tam nic není.
Všechno je pryč.
Věř mi, ten sendvič mi postačí. Díky.
Vím, že se to zdá hloupé, ale…
Než se ráno vrátím.
Hned po probuzení.
S plánem.
Slibuju.
Do prdele.
Marienne, určitě nemůžeme zavolat policii? Co kdybychom tě schovali?
Dokud bude naživu, půjde po mně.
Musím si to promyslet.
Co kdyby nebyl?
Nebyl co?
Naživu.
Buď ty, nebo on, ne? To mi tu říkáš.
- Zabilas někdy někoho? - Jistěže ne.
- Proč si myslíš, že můžeš? - Protože je zrůda.
- A větší a šílený. Ne. - Já…
Udělám to.
Mám tam venku dítě.
- Ani nemrknu. Kdybys ho mohla… - Omráčit.
Pamatuješ na toho sériového vraha z L. A. ?
Toho neúspěšného herce. Vím, že na své oběti používal ketamin.
Šel na ně zezadu, aby to nečekali.
- Dobře. - Můj přítel ketamin sežene.
A…
Vrátím se s vrtačkou na dveře. To je všechno.
A s nožem.
S nožem pro mě.
Kurva.
Nadio. Nadio.
Nemusíš to dělat, jasný?
Jsem pro tebe cizí člověk.
Marienne, jsi člověk.
A jsi máma. Není to správné. Nemůžu…
Dostaneme tě ven.
TY
Teda jasně, pokud to myslíš vážně.
Vážně jako spalničky na ptákovi, kámo.
Mluvím tu o 15 Sundry House po celém světě,
speciální příležitost, pouze pro přátele, ale velmi exkluzivní.
Nechci být nezdvořilý,
ale odkud bereš peníze?
Posledně jsi na tom moc dobře nebyl.
Oslava zásnub je slibná, pokud ji dostaneš k oltář.
Pokud? Steve, tahle oslava je svatba. Jasný?
Dnes večer bude nevěstou.
Ty malá, chytrá chlapská děvko.
Ví paní, že utrácíš její miliony?
Byl to prakticky její nápad.
- Na Lady Phoebe. - Na Lady Phoebe.
Lepší?
Ano.
Ano, tolik toho cítím. Kate!
Ahoj. Moc vám to oběma sluší.
Sophie, necháš nás o samotě?
Budu u baru. Přirozeně.
A hele, neboj se.
Rodina je bezvýznamná.
To jsem zjistila po smrti Simea.
Neboj se? Proč?
Máma zjistila, že je to svatba. Takže to všichni bojkotují.
To nic.
Řekla jsem uklízečkám, aby daly do kbelíků s vodou sůl na naši ochranu.
Kate, myslíš, že Diana v den své svatby jedla? Vypadala tak čistě.
Sharon Tateová byla spíš na stíny.
Potřebuju víc růže na tvář?
- Jedlas dnes něco? - Proč jsi tak vážná?
Slyšela jsem mluvit Adama.
Víš, že agresivně plánuje franšízu
a říká investorům, že to financuješ?
Znáš ho. Vždycky myslí o krok napřed.
Phoebe.
Hej.
Phoebe, poslouchej.
Neber si ho.
Mluvila s tebou má matka?
Ne, jako tvoje kamarádka ti říkám, ať to odvoláš.
- Prozatím. - Na to je jaksi pozdě.
- Vlasy mi trvaly tři hodiny. - Tohle je vážné.
Tvoje laskavost a schopnost vidět v lidech to dobré
je na tobě to nejlepší. Ale lidi tě zneužívají.
- Říkáš, že jsem hloupá? - Ne, říkám, že tě vychovali,
abys neprotestovala, a on toho využívá. Není to správné.
Říkáš, že nevím, co chci.
V tuto chvíli to podle mě nevíš.
Měla bys jít dolů, Kate.
- Snažím se tě chránit. - Ne, já nejsem víla princezna,
která potřebuje jemnou řeč a péči.
Sama jsi řekla, žes nikdy nepoznala pravou lásku.
Takže si myslím, že jsi zmatená. Uvidíme se dole, Kate.
- Phoebe, poslouchej. - Ne, běž pryč. Běž pryč. Hned!
Dobře, už jdu.
Každý, kdo se vyzná, může prohledat temná zákoutí internetu
a najít nabídky na falešné doklady maskované jako Beanie Babies.
Není to ideální, ale nemám moc času vymyslet jak opustit zem,
až Marienne pustím.
Prostitutky si vygoogluješ později. Jdeme.
Jsi projev nějaké mé temné stránky a já to přijímám,
ale byl bych rád, kdybys sklapl, abych ten průser mohl napravit v klidu.
Kdy dorazíš? Budu na baru.
- Co to děláš? Kate tě potřebuje. - Marienne mě potřebuje víc.
Britská invaze. Víš, co to znamená. To je Kate v mini šatech.
Britský pas zítra?
Možná malá šukačka prstem během obřadu.
Omlouvám se. Chceš si užít masivních perel, ty pokrytče?
Zařídit nové doklady, načasovat puštění Marienne,
jet do Španělska, tam jsou laxnější.
Potřebuji IHNED
Měl jsem to celé naplánované, ale když mě budeš ignorovat,
tak to překvapení zkazím. Díval ses teď někdy do mrazáku?
Pamatuješ na Vica?
Vzal jsem to, než jsi ho vmáčkl do Simonova hrobu.
- Co s tím mám dělat? - Co myslíš? Zabít Marienne.
Nezaslouží si trpět.
Ne.
Dobře. Promluvme si.
Ne.
Tohle je moje řešení.
Falešný pas? Myslíš, že tě nechytí?
Pošli podrobnosti
Zrovna, když jsem myslel, že víc mimo už nebudeš.
Co teď?
Jdu ještě naposled za Kate. Marienne neumře.
Nechám ji jít a ty s tím nic nenaděláš, protože neexistuješ!
To se uvidí.
V Sundry House se nikdy neděje nic dobrého.
Vůbec mi to tu nebude chybět.
Ale ty ano.
Dáš si ještě jedno?
Ne. Asi bych neměla. Už jsem měla tři.
Co mi uteklo?
Jen mě, jak nedokážu zachránit nejlepší kamarádku před pitomým snoubencem.
A můj úkol je jasný.
Strávit poslední chvíle s tebou a pomoct ti zachránit kamarádku
před zmíněným pitomcem.
Tak jaký je plán?
- Plán? - Jo, zastavení svatby.
Já nevím.
Vážně, Phoebe má nějakou manickou epizodu.
Tohle jsem našla na zemi. Silná sedativa.
Bere tolik prášků. Jsou doslova rozházené po celé budově.
Je to zlé, ale přehnala jsem to a ona mě odstrčila.
Takže nevím. Musím to promyslet.
Podroušená.
Zranitelná.
Odveď ji do kumbálu a smoč si péro.
- Možná bych mohl s Phoebe promluvit. - Adam ti to neusnadní.
Pak je to příležitost to řešit jako tým.
- Myslíš, že ho dokážeš zabavit? - S radostí.
- Phoebe, ahoj. - To je v pořádku. Můžete ho pustit.
Jonathane!
Ty sladký, vousatý andílku.
Sekne ti to.
- Jsem ráda, žes přišel. - Děkuju.
Drahoušku, mazej a vojeď Kate.
Dnes to fakt potřebuje. Je ve stresu.
Možná to udělám. Chci ti poblahopřát.
Prý to nebude jen večírek.
Neboj se. Neboj se, přeju ti to.
Víš, říkal jsem si, že možná jednoho dne budeme s Kate
mít totéž, co máte vy dva. Jednou.
Jo, to si taky přeju.
A můžu se jen zeptat, co myslíš tím, co máme?
Známka pochybností.
Moje šance.
Já to samozřejmě vím, jistě. Jen mě zajímá tvůj postřeh.
Když jsem se ženil, tak jsme asi prostě spěchali
k oltáři a to nás proklelo.
Ze zpětného pohledu vidím, že jsem chtěl si ji chtít vzít, a to byla ta katastrofa.
Není to jako vy dva tady.
Naprosto.
Naprosto ne.
Řekni mi pravdu, jak to vždycky děláš.
Říkáš to, protože si myslíš, že dělám chybu?
Chceš mi přebrat holku, Moore?
To by mě ani nenapadlo.
Hej, oříšku.
Oříšku, jsi v pořádku?
Ano, ano.
- Ano. - Cos jí řekl?
- Nic jsem neřekl… - Je rozrušená. Cos jí řekl?
- Nic jsem neřekl. - Měli byste odejít. Oba.
- Ne. - Zbyšku. Vyveď je ven.
- Phoebe, podívej se na mě. - Vyveď je ven.
Pane?
Kapitálně jsme selhali.
Aspoň tě můžu ještě naposledy doprovodit domů.
Pořád se silně přimlouvám za tu orbu.
Nevím, proč se ti snažím pomáhat.
Teď bys ji mohl vychutnávat,
kdybys nebyl odhodlaný cítit se tak mizerně.
Co to bylo, cos Phoebe řekl první večer v Sundry House,
co jí změnilo život?
Upřímně, nevím.
- Vážně? - Ne, nevzpomínám si. Kéž bych mohl.
- Možná rada, která by se mi hodila. - Mně taky. Jsem opravdu zklamaná.
Dneska jsem to s ní fakt posrala, že?
Ale nevzdám to. Jindřich VIII. nám nedal rozvod jen pro nic za nic.
Kéž bychom mohli jít jen pořád dál.
Bylo to hezké, dnešní večer.
Týmová práce.
Navzdory mému jasnému selhání.
S čím tě mám opustit? Na čem nejvíc záleží?
Kate, jsi dobrý člověk.
Ne… Ne, je mi jedno, jestli se to těžko poslouchá.
- Kdybych tě už nikdy neměl vidět… - Proč bys mě neměl nikdy vidět?
Kometa by mohla zničit planetu. Jo.
- Dobře. - Jsi dobrý člověk.
A když jsem s tebou, cítím, že bych mohl být taky dobrý.
- Komplimenty mi moc nejdou. - Ale ta kometa.
- Takže prostě… - Kometa… Tak dobře.
Svět není laskavý ani spravedlivý, takže chci, abys věděla,
žes mě změnila způsobem…
jako otevření okna změní temnou místnost.
To je to nejkrásnější, co mi kdy kdo řekl.
A teď jsme tady.
U našeho konce.
Počkej.
Paní Moolviové se to nebude líbit.
Pochopí, až jí vysvětlím, že ta nejúžasnější žena v ulici,
kromě paní Moolviové, samozřejmě, mě hodlá pozvat
k sobě do bytu.
Ale ty řekneš ne.
Nemůžu se rozloučit.
Jak mám…?
Jen si musím něco zařídit, víš?
Zavolám ti.
Slibuješ?
Sladké sny, Kate.
Jsi blázen, kámo.
Kéž bych měl kočku jako ty, co mi financuje mé geniální nápady.
Phoebe a já jsme tým.
Já jsem jen mozkem operace a ona je moje krásná pohádková princezna,
která si zaslouží uctívat.
Když dovolíte, já jen…
No jo.
Panebože. Ten je kolumbijský nebo kubánský, že?
Ano. Ano, vím, co znamená být hospitalizována.
Potřebuju vědět, kde ji přijali.
Zavolám později.
To bylo ohledně Phoebe?
Jsou toho plné zprávy.
Jistě. Lidé, kteří ji viděli bloudit zmatenou po ulicích,
si mysleli, že bude lepší vyfotit si psychotický záchvat,
- než jí pomoct. - Moc mě to mrzí. Můžu nějak pomoct?
Ne, díky mámě se v psychiatrii dobře vyznám.
Co se týče Phoebe, moc nenadělám, protože její manžel má pod kontrolou
všechno. Léky, ubytování,
všechno, co vlastní. Je to prase na hnoji.
Změníme téma. Proč jsi tady?
Co? Táta se nemůže ukázat a přinést dceři šálek kávy?
Dobře, když už se ptáš,
jsem tu, protože tě potřebuju.
- Můžeš toho s tím muzeem nechat? - Abys převzala společnost.
Aha.
Jací kostlivci vypadnou z jaké skříně?
- O to nejde. -Nevěřím ti.
Kolik dětí umřelo tentokrát?
Zlato, musíš si odpustit.
Každá práce si vyžaduje tvrdou lekci.
Ty nejsi svoje chyba.
A každý den od té doby, cos odešla, to dokazuješ.
Nemůžu na tebe být pyšnější.
Potřebuju tě tady, když jedu na plné obrátky,
když spolu můžeme dokázat velké věci.
Chci, abychom to byli my, a pak jen ty.
Co chceš, abych udělal? Mám si kleknout na kolena?
- Klidně tě tu budu prosit. - Ne. Přestaň. Vstaň.
Chci, abys pochopil,
že myslím na to, co jsem udělala,
a nenávidím se.
Zachraň 10 000 dětí za každé jedno, kterému jsi ublížila.
Můžeš to udělat? Tady?
S tou hloupou galerií, s tím profesůrkem?
- To není fér. - Nic není fér.
Ale tenhle život, Katherine,
je pro tebe moc malý.
Přijmi, co ti nabízím.
Buď někým skutečným.
Vzpomněl jsem si na tebe jako na sladkost po ránu.
Mám plán.
Vychytávám mouchy, ale brzy se uvidíš s Juliette.
Lháři.
Víš, jak je na tom Juliette?
- Zeptal ses, nebo…? - Já…
Nevzpomínám si. Pořád mám spoustu oken.
- Mohl bys? - Jistě.
Já…
- Nevzpomínám si, kam jsem… - Můj telefon, je pod plachtou.
Bydlí u mé kamarádky Beatrice.
Ahoj.
Teď mi píšeš? Myslely jsme, žes změnila
To ne.
Vysvětlím to
Ztrácíš péči Babička J. si ji vezme
Do prdele.
Nemusíš se vracet
- Co je? - To ji zničí.
Joe.
To je Juliettina babička.
Asi přebírá její péči. Odváží si Juliette zpátky do Států.
- To taky spravím. Přísahám… - Já nemůžu. Vyhraje.
Vzala jsem Juliette a opustila ji.
- Oni… - Co jsem to udělal?
Myslí si, že jsem do toho zase spadla. Už svou dceru nikdy neuvidím.
Můžeš mě klidně zabít, Joe. Klidně mě zabij!
Jak to mám napravit?
Doslova tě prosí.
Neulevilo by se ti, kdybys jednou provždy ukončil její trápení?
Ne, injekce. Jako kapalné injekce.
Ano, myslím to vážně.
Pak ti to vysvětlím. Seženeš to, nebo ne?
Díky, Edwarde. Jsi úžasný. Tak jo, ahoj.
Kurva.
- Kurva. - Hej, zůstaňte, kde jste.
- Normálně to nedělám, je to naléhavé. - To je vždycky.
Ne. To je tetina sada na cukrovku. Nechala jsem ji u mámy.
Musím jí to vrátit.
Co to máte v tom svetru?
Ne, ne, ne.
Dobře, ustupte.
- Proč se balíš? - Časová osa se urychlila.
Proč?
Protože musíš nechat Marienne utíkat za Juliette, nebo ji zabít
a dát si pohodový sendvič. Vážně, takové drama.
Ani nevíš, jak moc je mi jedno, co si myslíš.
Stáhni krk a naslouchej rozumu.
Myslíš, že utečeš s nějakým mizerným pasem,
cos koupil od dvacítky v Peckhamu?
A kvůli čemu?
Abys zachránil feťačku, která tě píchala, když tvá žena a dítě čekaly doma.
- Sklapni. -A která nebyla ani v nejmenším vděčná,
- žes ji zbavil exmanžela. - Přestaň.
Která je tak nonšalantní matka, že nechá své dítě toulat se po cizině.
Jistěže ji unesli.
Silná sedativa.
Proč se všeho vzdáváš kvůli ubohé ženské, která tě nenávidí?
Prosím tě.
- Co to děláš? - Budeš držet hubu až do rána.
Díky, Phoebiny prášky.
Sakra, kolik je hodin?
Vlak jede za dvě hodiny. Je čas jít.
Tak jo.
Všechno jsem zařídil.
A je toho hodně, co nenapravím, ale tohle napravit můžu.
Jsi volná.
Vteřinku.
Jedna, dvě, jedna, tři, osm, devět.
Promiň. Počkej. Osm, devět.
- Joe, co…? - Co se děje?
Cos to udělal?
Nic jsem neudělal.
- Arašídový olej? Já… -Ne, to bych neudělal. Nejsi alergická.
To bych věděl. Co tím myslíš? Co se děje?
Marienne.
Marienne!
Ne.
Vydrž.
Kurva!
No tak!
Jonathane, ty totální úchyle.
Hledáš tohle?
Gemmo?
- Jsi mrtvá. - Jako bych to nevěděla.
Chtěls utéct po moři, nebo tě čeká další zábavný víkend v Hampsie?
Poslouchej.
Potřebuju ten klíč.
A já potřebuju omluvu.
Má anafylaktický pr… Dobře.
Omlouvám se.
- Mrzí mě, co se ti stalo, ale… - Mně?
Jonathane. Omlouvám se, tak promiň.
Joe?
- Zabils mě. - Já vím.
Neměls tu slušnost mě nejdřív pořádně opíchat. Jak se opovažuješ.
- Prosím, Gemmo. Prosím. - Nebo co? Ven s tím.
Byls distancovaný, takže se to nepočítá.
- Prosím, snaž se to pochopit. - Ne, já to chápu.
Musels.
Prokoukla jsem tě.
Pud sebezáchovy a tak, ale děsivá skutečnost je ta,
že by mě nikdy nenapadlo, co jsi skutečně zač.
Já vím, co jsem.
Ano, v posledních dnech sis to dal jasně najevo.
Otázkou je,
co s tím hodláš udělat?
Napravit mou chybu
a zachránit Marienne.
Tu ubohou ženu nezachráníš.
Nemůžeš.
Nejsi ochoten udělat, co je třeba.
Zabil ji. Uškrtil ji.
- Zabil ji. - Věříte tomu, že ji zabil?
- Zabil ji. - Věřili byste, co se stalo?
Děkuji všem, že jste přišli.
Dnes začnu čtením z Modrovousovahradu.
Ty.
Vážení, to je Joe.
Dopsal moji knihu poté, co jsem mu umřela v náručí.
Na mě se nedívej. Je to tvůj sen.
Cos provedl tentokrát?
Dal jsem Marienne do…
- Udělal jsem chybu. Potřebuju klíč. - Jsi ubožák.
Omlouvám se. Dotkla jsem se tě?
No, jsem kurva po smrti, Joe.
Co ode mě chceš?
Omlouvám se. Snažím se změnit své předchozí chyby.
Ty to nechápeš.
- Tak mi to řekni! - Snažím se.
Vysmíváš se mi, když se snažím zachránit ženu.
Ty nezachraňuješ, Joe.
Ne, prosím! Počkej!
Měl bys jí děkovat.
Ahoj, Joe.
- Co se se mnou kurva děje? - Procházíš si tím.
Je to těžké, ale zvládneš to.
Love, máš ten klíč?
Proč ho tak moc potřebuješ?
No…
- Chápu, že se zlobíš. - Nemůžu se zlobit, Joe.
- O to ses postaral. - Omlouvám se.
- Jo? - Nechtěl jsem, abys umřela.
- Nedalas mi na výběr. - Jistě, jistě.
Byl jsem přecitlivělá a nevěrná.
Impulzivní,
- problémy s ovládáním. - Neobviňuju tě.
- Tohle nedělám. - Vážně?
- To je novinka. - Jen říkám, že oba jsme…
Jasně. Úžasný fakt.
My.
Naše mluva lásky.
Ne ty.
Žádný vzorec. Není to tvůj vzorec.
Takže je to náhoda?
Kurva.
Prosím. Prosím.
Co je to láska, Joe?
S malými písmeny.
Řekni mi to a já ti ten klíč dám.
Snažím se… Jednou jsem tě opravdu miloval.
Je to láska?
- To, co děláš a co vždycky končí… - Co ti mám říct?
- Nikdy to nechci! - Jsi prostě takový.
Ježíši, Joe. Víc přemýšlej.
Na.
To není klíč.
Co tím myslíš?
Někdo musí zemřít, aby to provždy skončilo.
Dobré ráno, profesore.
Vím, co musím udělat.
To musel být ale sen.
Měls pravdu.
Puštění Marienne a pak utíkat ten problém nevyřeší.
Pustím ji
a pak ten cyklus ukončím jednou provždy.
Nemáš sebevražedné sklony.
Nechceš umřít.
Vždy jsi chtěl být viděn a milován,
a byls ochoten si to tvrdě zasloužit.
Když tě chce nějaká sobecká mrcha odmítnout po všem, cos pro ni udělal,
tak tě nikdy neviděla.
Po tom všem si zasloužíš všechno, na čem ses nadřel.
Musí pochopit, že je jen jeden způsob.
Musí se ti jednou podívat do očí a vidět tvé drsné, vášnivé hlubiny.
A pak už nikdy nic nevidět.
Proto tě ze sebe odříznu,
ty egomaniaku, ty zvíře.
Tohle nikdy nebudu já. A o to se velmi dobře postarám.
A teď mi jdi kurva z cesty!
Phoebe nezhodnocovala své peníze, jasný?
Proto dělám ty kroky.
To je to, co můj táta nikdy nepochopil, jasný?
Nemůžeš člověka odstřihnout a pak jen…
A očekávat, že se dveře samy otevřou dokořán otevřou.
Ale teď…
mi osud předal velení.
Víš? Jsou to moje peníze. Je to můj život a já…
Teď to mám všechno pod kontrolou. Všechno mám pod kontrolou.
Dobře.
Jsem jen rád, že se mé ženě dostává pomoci, kterou tak zoufale potřebuje.
Bože, tak rád to říkám. Moje žena!
To je hezké. Gratuluju. Mám zavolat kluky?
Jo.
- Jo, čím víc, tím líp. - Hoši!
Přesně o tom mluvím. Nazdar, hoši. Kdo objednal vás?
Za předpokladu, že máte oba, preferuju vodní lubrikant.
- Na tohle lubrikant nepotřebujeme. - Žádný lubrikant?
Omáčku?
Hej, mohl bys to trochu ztišit?
Co to kurva je?
Co to dělá?
Hej. Můžeš ho na chvíli zklidnit?
Páni, dobře. Sladká brambora.
Sladká brambora, sladká brambora. To je bezpečnostní slovo.
Dobře. Kurva.
Kdo vás poslal?
Kolik vám platí? Dobře, můžu to ztrojnásobit.
Můžu vás navždy zabezpečit.
Jsem manžel Lady Phoebe Borehall-Blaxworthové, jasný?
Problém je v tom, že si myslíš, že tě peníze zachrání.
Tady o peníze nejde.
Vždycky jde o peníze. Nikdy to není jinak. Prosím.
Počkejte, počkejte! Ne!
Hoši, budu potřebovat pár minut. Zajděte si na oběd.
- Jistě, pane Lockwoode. - Ty taky. Běž.
- Katherine, čemu vděčím…? - Cos udělal?
Adam Pratt nalezen mrtvý
- Chceš se vyjádřit? - Pro tvoji přítelkyni dost tvrdé.
- Tragédií bych to asi nenazýval. - Nechals ho zabít?
- Udělal jsem, cos chtěla. - Nikdy jsem o to nežádala.
Zoufalý telefonát do nemocnice, odkaz na matku,
jasně mi říct, že v tom ten hajzl jede.
- Nechtěla jsem Adama mrtvého. - Tak proč ho v mé přítomnosti zmiňuješ?
Ty jsi…
Jistě že takto reaguješ, jsem hloupá, že to zmiňuju.
Nechápu, proč jsem sem chodila, ty…
Jo, a je to tu ubohé. Už mě nikdy neuvidíš. Sbohem.
Katherine!
Vem si pár dní, vše tu ukonči
a vrať se domů do New Yorku.
- To je blud. - Pomůžu ti s muzeem
a pak tě naučím řídit firmu.
Ne. Odešla jsem z určitého důvodu.
Já vím, a jistě sis to dobrodružství užila,
ale je čas vrátit se domů.
Nedokážeš pochopit,
že si tady buduju svůj život.
Takový, na který jsem pyšná, který odráží, kdo jsem,
a který bych rád žila dál bez tvých neustálých zásahů.
Takže ty si jako myslíš, že sis sama vytvořila nezávislý život?
- Jak bys to nazval ty? -Jsi chytrá jako nikdo jiný.
Vážně si myslíš, že bych tě nechal jen tak odejít?
Ta stáž v Gagosianu to trochu rozjela.
- O čem to mluvíš? - Osobně jsem zavolal Larrymu.
- Dobře. Stáž. - Každou práci, to celé.
Ten profil v Artforu, ten byt, který jsi musela vyhrát přihazováním,
nebo ta žaloba proti tvé galerii, která prostě zmizela,
odhalení tvého klienta Simona Sooa, které v The Times neotiskli,
a jak si sakra myslíš, že tvého miláčka Malcolma v době MeToo
zprostili obvinění ze sexuálního obtěžování?
- Pro jeho důvtip? - Malcolm neměl… Neměl…
Ne, ne, pokud sama víš!
Protože jsi s ním byla šťastná.
Se mnou jsi šťastná.
Já tě držím v bezpečí.
Jako každou investici takové velikosti.
Máš sedm dětí.
- Proč…? - Protože jsi ta pravá.
Ostatní jsou moc chamtiví, hloupí nebo pomatení,
a tebe mám nejradši.
Co ty na to?
Nechme těch hovadin, jo?
Mělas svůj proces, ale já už mám toho předstírání dost.
Vlastním všechno na světě, co chci, včetně tebe.
V týdnu ti zavolám. Zařídíme to.
Ale jeď opatrně, ano?
- Ahoj. - Ahoj.
Nemůžu uvěřit, že mě tam drželi.
Moc ti děkuju za pomoc se zaplacením pokuty.
- Máš…? - K čemu to jako je?
- Můžeme to probrat později? Musím jít. - Chápu, že spěcháš.
Jen bych rád upozornil, že jsem celé dopoledne seděl
před policejní stanicí s batohem plným ketaminu.
- A neřekneš mi proč. - Ne, řeknu.
Jsem totálně naivní, když si myslím, že spolu chodíme?
Měli bychom si o tom promluvit. Někdy brzy.
- Ale ne když… - Jistě.
Rozumím.
Zapomeň na to.
- Na. Hodně štěstí. - Děkuju.
Uhněte! Promiňte!
Stůj! Nenič svou budoucnost s Kate kvůli nějaké nehodné, zlomené ženské.
Přesně to udělám.
Zlomil jsem ji. Je to moje vina.
Takže ji pustím
a postarám se, abych už nikdy nikomu neublížil.
Marienne…?
Ne, ne, ne.
No tak. No tak.
Podívej se na to.
Postarala se o to za tebe.
To se dalo čekat, když jsi jí tu nechal prášky.
Možná jsem ti to měl připomenout.
Mohls ukončit její trápení, Joe, kdybys mě poslechl.
Možná teď budeš dělat přesně to, co ti řeknu.
Překlad titulků: Roman Placzek