Az előző részekben:
Nem vagyok hidegvérű pszichopata.
Két evőkanál mogyoróolaj.
Állj! Elég!
Azzal áltatod magad, hogy megmented őket
egy árnyékgyilkostól, igaz?
Mondd meg, hol van!
A gyűlölt sötétséget egy csodált testbe töltötted,
a legrosszabb részek egyben, amivel elsörözgetsz.
- Meglepetés! - Meglepetés!
Eljegyeztük egymást!
Nem vagy stabil.
Az apám a legrosszabb ember a világon.
Húszéves korom óta eltávolodtunk egymástól.
Nem vagyok Joe.
Csak itt tartalak, amíg vissza nem jön, hogy megöljön.
Bravó!
A legjobb részt még nem is láttad.
Menj csak bátran!
Hisz jártál már itt.
Rendben, oké.
Visszajövök, amint tudok. Oké.
Oda.
Sajnálom.
Bassza meg!
Én… Tessék.
Igen, tessék.
Tessék.
Jogosan vagy dühös, de kiviszlek innen.
Ne ígérj olyat, amit nem tudsz betartani!
Joe!
Ugye tudod, hogy bízhatsz bennem?
- Szabadon engedhetsz. - Én…
Kiengedlek. Igen.
- Ez kényes ügy. - Joe, nem mondom el senkinek, ígérem.
Csak a lányommal akarok lenni.
Juliette biztonsága az egyetlen szükséges biztosíték.
Vele leszel. Ezt én soha nem akartam.
Valami történik velem, de helyrehozom. Mindent rendbe hozok.
Joe!
Kérlek.
Engedj ki!
Most, hogy felfedtük a titkainkat, vár az esküvő.
Épp megölted Montrose-t. Ezt se felejtsd el, legyen terved!
Mennem kell. Csak reggelre érek vissza.
Egy szendvics nem elég, de talán…
Bassza meg!
- Talán még… - Hé, ott nincs semmi.
Minden elfogyott.
Hidd el, a szendvics elég lesz. Kösz.
Jól van, tudom, hogy hülyén hangzik, de…
Amíg vissza nem jövök reggel.
Első dolgom.
Egy tervvel.
Ígérem.
Azt a kurva!
Marienne, biztos nem hívhatjuk a rendőrséget? És ha elrejtenénk?
Amíg életben van, a nyomomban lesz. Nekem most…
Muszáj gondolkodnom.
És ha nem lenne?
Mi nem lenne?
Életben.
Vagy te, vagy ő, igaz? Ezt akarod mondani.
- Öltél már embert? - Persze hogy nem.
- Miért hiszed, hogy képes vagy rá? - Mert egy szörnyeteg.
- Aki nagyobb és őrült. Nem. - Én…
Majd én megölöm.
Odakint van a gyerekem.
- Gondolkodás nélkül megteszem. Csak… - Kiütjük.
Emlékszel a Los Angeles-i sorozatgyilkosra?
Tudod, az a bukott színész. Ketamint használt az áldozatain.
Váratlanul hátba szúrta őket.
- Oké. - A barátom tud szerezni ketamint.
És…
én meg hozok egy fúrót az ajtóhoz. Ennyi.
És egy kést.
Egy kést nekem.
Bassza meg!
Hé, Nadia! Nadia!
Nem kell megtenned, oké?
Csak egy idegen vagyok számodra.
Marienne, te is ember vagy.
Ráadásul anya. Ez nem igazság. Nem megy.
Kiszabadítunk.
TE
Persze, ha komolyan gondolod.
Komoly vagyok, mint a vakbélgyulladás, tesó.
Világszerte 15 Sundry House-ról beszélünk,
páratlan lehetőség, csak barátoknak, de tényleg exkluzív.
Nem akarok anyagiasnak látszani,
de honnan lesz rá lóvéd?
Mikor legutóbb beszéltünk, nem álltál túl jól.
Az eljegyzési parti akkor ígéretes, ha oltár elé is vezeted.
Ha? Steve, ez a parti az. Érthető?
Este itt lesz a menyasszony.
Te okos kis hímringyó!
Tudja a hölgy, hogy máris szórod a millióit?
Gyakorlatilag az ő ötlete volt.
- Lady Phoebe-re! - Lady Phoebe-re!
Jobb?
Ó, hogyne!
Igen, sokkal jobb. Kate!
Helló! Csodásan néztek ki.
Magunkra hagynál, Sophie?
A bárpultnál leszek. Természetesen.
Nézd, ne idegeskedj!
A család nem számít.
Erre Sime halála után jöttem rá.
Ne idegeskedj? Miért?
Anya rájött, hogy esküvő lesz. Ezért bojkottálnak.
Semmi baj.
Szóltam a takarítónőknek, szórjanak sót a felmosóvízbe, az megvéd.
Kate, szerinted Diana evett az esküvője napján? Olyan ártatlannak tűnt.
Sharon Tate sok szemfestéket használt. Kell még pirosító?
- Ettél ma már? - Miért vagy ilyen komoly?
Hallottam, miket beszél Adam.
Tudod, hogy agresszív terjeszkedést tervez,
és azt mondja a befektetőknek, hogy te finanszírozod?
Tudod, milyen. Mindig előrelátó.
Phoebe!
Hé!
Phoebe, figyelj!
Ne menj hozzá!
Anyám manipulál?
Nem, csak a barátod vagyok, azt kérem, fújd le.
- Egyelőre. - Ezzel elkéstél.
- A hajam három óráig készült. - Ez nem vicc.
A legjobb tulajdonságod a kedvesség és a képesség,
hogy meglátod másokban a jót. De ezt sokan kihasználják.
- Szerinted ostoba vagyok? - Nem, azt mondom, nevelésedből adódóan
engedékeny vagy, és ő ezt kihasználja. Nem helyes.
Szerinted nem tudom, mit akarok?
Szerintem most nem.
Le kéne menned, Kate.
- Meg akarlak védeni. - Nem, nem vagyok tündérhercegnő,
aki meggyőzésre és pátyolgatásra szorul.
Te magad mondtad, hogy nem ismered az igaz szerelmet.
Azt kell hinnem, összezavarodtál. Lent találkozunk, Kate.
- Phoebe! Figyelj! - Nem, menj el! Menj! Most!
Rendben, elmegyek.
Egy éles szemű ember az internet sötétbugyraiban keresgélve
kiszúrja a plüssállatosposztnak álcázott hamisszemélyi-hirdetéseket.
Nem ideális, de gyorsan ki kell jutnom azországból,
miután elengedtem Marienne-t.
Később ráguglizhatsz a kurvákra a neten. Menjünk!
A sötét oldalam megtestesülése vagy, ezt elfogadom,
de szeretném, ha kussolnál, hogy nyugodtan helyrehozhassam a saramat.
MIKOR ÉRSZ IDE? A BÁRPULTNÁL VÁRLAK.
- Mit művelsz? Kate-nek szüksége van rád. - Marienne-nek még jobban.
Brit invázió. Tudod, mit jelent. Kate miniruhában vár.
Brit útlevél holnapra?
Egy kis ujjazás a ceremónia alatt.
Bocs, sokkot kaptál, te álszent disznó?
Új személyi, időzítő beállítása Marienne-nek,
irány Spanyolország, lazább vízumfeltételek.
AZONNAL KELL
Egy csomó tervem volt, de ha levegőnek nézel,
muszáj elrontanom a meglepetést. Benéztél mostanában a fagyasztódba?
Emlékszel Vicre?
Elvetted tőle, mielőtt Simon sírjába gyömöszölted.
- Mihez kezdjek ezzel? - Mégis mit? Öld meg Marienne-t!
Nem érdemli meg a szenvedést.
Nem.
REMEK. BESZÉLJÜNK!
Nem.
Ez a megoldásom.
Egy szaros útlevél? Azt hiszed, nem kapnak el?
KÜLDJ RÉSZLETEKET
Már azt hittem, nem lesznek újabb téveszméid.
És most?
Még egyszer találkozom Kate-tel. Marienne nem hal meg.
Elengedem, és te nem tehetsz semmit, mert nem létezel!
Azt majd meglátjuk.
Semmi jó nem történikaSundryHouse-ban.
Kicsit sem fog hiányozni ez ahely.
De te hiányozni fogsz.
Kérsz még egy italt?
Nem. Valószínűleg nem kéne. Már ittam hármat.
Te… Miről maradtam le?
Nem tudom megmenteni a legjobb barátom a faszkalap vőlegényétől.
A küldetésem világos.
Az utolsó pillanataimban veled segítek megmenteni
a barátod az említett faszkalaptól.
Szóval, mi a terv?
- A terv? - Aha, az esküvő meghiúsítására.
Nem is tudom.
Phoebe egyfajta mániás epizódját éli.
Ezt a padlón találtam. Erős nyugtatók.
Túl sok gyógyszert szed. Szó szerint szanaszét hevernek mindenütt.
Durva, de túlléptem a határt, és ő eltaszított.
Ezért nem tudom. Gondolkodnom kell egy kicsit.
Be van csípve.
Sebezhető.
Vidd a csajt a vécébe, és dugd meg!
- Talán beszélhetnék Phoebe-vel. - Adam megnehezíti a dolgot.
Akkor itt a lehetőség, hogy csapatként dolgozzunk az ügyön.
- El tudod terelni a figyelmét? - Ezer örömmel.
- Phoebe! Phoebe, hé! - Nem, semmi baj. Beengedheted.
Jonathan!
Te drága, szakállas bébiangyal!
Szuper jól nézel ki.
- Örülök, hogy eljöttél. - Köszönöm.
Figyelj, drágám, lépj le, és keféld meg Kate-et!
Ma este szüksége van rá. Túl feszült.
Talán így lesz. De most szeretnék gratulálni.
Úgy hallottam, ez nem csak egy buli.
Ne aggódj! Ne parázz, örülök nektek.
Tudod, arra gondoltam, hogy egy nap talán Kate és én
átélhetnénk azt, ami ti ketten. Egyszer.
Jaj, igen, én is ezt szeretném.
Megkérdezhetem, hogy mit értesz ezalatt?
Elbizonytalanodott.
Itt a lehetőségem.
Persze tudom. De érdekel, hogy te mit érzékelsz.
Amikor megnősültem, csak úgy az oltár elé rohantunk,
és azzal elrontottunk mindent.
Visszatekintve, belelovaltam magam a házasságba, és ez végzetes hiba volt.
Tudod, nem olyan volt, mint a ti kapcsolatotok.
Így igaz.
Nagyon igaz.
Mondd meg az igazat, ahogy eddig is!
Azért mondod, mert szerinted hibát követek el?
Lecsapnád a csajom, Moore?
Álmomban sem.
Hé, cukorborsó!
Cukorborsó, jól vagy?
Igen, persze, hogyne.
- Igen. - Mit mondtál?
- Nem mondtam… - Kiborult. Mit mondtál?
- Semmit sem mondtam. - Tűnjetek el! Mindketten!
- Nem. - Zbyshek! Vezesd ki őket!
- Phoebe, nézz rám! - Dobd ki őket innen!
Uram?
Látványosan kudarcot vallottunk.
Legalább még egyszer utoljára hazakísérhetlek.
Még mindig a kefélés mellett kardoskodom.
Miért is próbálok neked segíteni?
Épp őt kóstolgathatnád…
ha nem tökélted volna el, hogy nyomorult leszel.
Mit mondtál Phoebe-nek az első este a Sundry House-ban,
ami megváltoztatta az életét?
Őszintén? Nem tudom.
- Komolyan? - Nem emlékszem. Bár emlékeznék!
- Talán most hasznomra válna. - Dettó. Irtó csalódott vagyok.
Jól elcsesztem vele a dolgokat, mi?
Nem adom fel. VIII. Henrik nem hiába találta ki a válást.
Bárcsak örökké így sétálhatnánk.
Ez jó volt… ma este.
A csapatmunka.
A gyászos kudarcom ellenére.
Mivel búcsúzzam tőled? Mi alegfontosabb?
Kate, te jó ember vagy.
Nem… nem érdekel, ha kellemetlen hallani.
- Ha nem látlak többé… - Miért ne látnál többé?
Egy üstökös elpusztíthatja a bolygót, például.
- Oké. - Jó ember vagy.
És ha veled vagyok, úgy érzem, én is jó ember lehetek.
- Nem viselem jól a bókokat. - De az üstökös!
- Szóval csak… - Az az üstökös… Na jó. Rendben.
A világ nem jóindulatú vagy igazságos, ezért tudnod kell,
hogy annyira megváltoztattál…
mint amikor egy sötét szobában ablakot nyitnak.
Ilyen szépet még sosem mondtak nekem.
Hát itt tartunk.
A végén.
Várj csak!
Mrs. Moolvinak nem fog tetszeni.
Megérti majd, ha elárulom neki, hogy a legcsodálatosabb nő ebben a házban,
eltekintve persze Mrs. Moolvitól, épp fel akar hívni
a lakására.
De te nemet mondasz.
Nem tudok elköszönni.
Hogy kéne…?
El kell még intéznem pár dolgot, tudod?
Majd hívlak.
Megígéred?
Szép álmokat, Kate!
Hülye vagy, haver.
Bár lenne egy ilyen csajom, aki pénzeli a nagyszabású ötleteim!
Phoebe-vel egy csapat vagyunk.
Én vagyok az agytröszt, ő pedig az én gyönyörű tündérhercegnőm,
akit imádni kell.
Ha megbocsátotok, muszáj…
Hogyne, persze.
Atyavilág! Ez kolumbiai vagy kubai, ugye?
Igen. Igen, tudom, mit jelent a kényszergyógykezelés.
Csak tudnom kell, hová vitték be.
Majd… később visszahívom.
Phoebe-ről volt szó?
Tele van vele a sajtó.
Persze. Akik látták zavartan az utcákon kóborolni,
úgy vélték, jobb ötlet lencsevégre kapni egy tébolyultat,
- mint segíteni rajta. - Nagyon sajnálom. Tehetek valamit?
Nem, anyának hála járatos vagyok pszichiátriai berkekben.
Ami Phoebe-t illeti, nincs sok dolgunk, mivel a férje intéz
mindent. A gyógyszereit, a szállást,
mindene fölött rendelkezik. Boldog, mint egy dagonyázó disznó.
Váltsunk témát! Mit keresel itt?
Tessék? Egy apa már nem ugorhat be egy kávéval a lányához?
Na jó, ha már így rákérdeztél,
azért jöttem, mert szükségem van rád.
- Hanyagolhatnánk a múzeumot? - Hogy átvedd a céget.
Oké.
Milyen csontvázak esnek ki még a szekrényből?
- Nem erről van szó. - Nem hiszek neked.
Hány gyerek halt meg ezúttal?
Édesem, ne ostorozd magad!
Minden munkának van egy tanulási görbéje.
Nem a hibáid határoznak meg.
Minden egyes nap ezt bizonyítottad, mióta elmentél.
Nem is lehetnék büszkébb rád.
Szükségem van rád, amikor csúcsra járatom a céget,
együtt nagy dolgokat vihetnénk végbe.
Előbb ketten közösen, aztán te egyedül.
Mit akarsz, mit tegyek? Azt akarod, hogy essek térdre?
- Akkor könyörögni fogok. - Nem! Elég! Állj fel!
Szeretném, ha megértenéd, hogy…
Eszembe jut, amit műveltem…
és gyűlölöm magam érte.
Minden megsérült gyerek után ments meg tízezret!
Menni fog? Itt?
Ezzel… ezzel az ostoba galériával, ezzel a kis professzorral?
- Ez nem fair. - A legtöbb dolog nem az.
De ez az élet, Katherine,
túl kicsi neked.
Fogadd el, amit ajánlok!
Légy a valódi önmagad!
Eszembe jutott, hogy reggel az édes dolgokat szereted.
Van egy tervem.
Dolgozom a részleteken, de nemsokára láthatod Juliette-et.
Hazug!
Tudod, hogy van Juliette?
- Utánanéztél vagy…? - Én…
Nem emlékszem. A hiányzó kockákat rakom össze.
- Megtennéd? - Persze.
Én…
- Nem emlékszem, hol… - A telefonom a ponyva alatt van.
A barátnőm, Beatrice vigyáz rá.
SZIA!
MOST JELENTKEZEL? AZT HITTÜK, MEGVÁLTOZTÁL
Jaj, ne!
MEG TUDOM MAGYARÁZNI
ELVESZTED A FELÜGYELETET, A NAGYMAMÁJA VISZI EL
A francba!
NE GYERE VISSZA!
- Mi az? - Ez összeroppantja.
Joe!
Juliette nagyanyja az.
Gondolom, ő veszi át a felügyeletet. Visszaviszi Juliette-et az Államokba.
- Ezt is helyre tudom hozni. Esküszöm… - Nem bírom. Győzni fog.
Elvittem Juliette-et, aztán magára hagytam.
- Ők… - Mit tettem?
Azt hiszik, visszaestem, Joe. Soha többé nem látom a lányomat.
Akár meg is ölhetsz, Joe. Akár meg is ölhetsz!
Hogy hozzam ezt rendbe?
Szó szerint könyörög neked.
Nem könnyebbülnél meg, ha örökre véget vetnél a szenvedésének?
Nem, befecskendezhető, mármint folyékony kiszerelésben.
Igen, komolyan.
Később elmagyarázom. Tudsz szerezni, vagy nem?
Köszönöm, Edward! Fantasztikus vagy. Rendben, szia!
Basszus!
- A francba! - Álljon meg, ahol van!
- Máskor nem tenném, de ez vészhelyzet. - Mindig vészhelyzet.
Ne, az a nénikém diabéteszkészlete. Anyámnál hagytam.
Vissza kell vinnem neki.
Mi az a pulóverében?
Nem.
Oké, most álljon félre!
- Miért pakolsz? - Felpörögtek a dolgok.
Miért is?
Mert vagy hagyod Marienne-t Juliette-hez rohanni, vagy megölöd,
és nyugodtan megehetsz egy bagelt. Micsoda dráma!
Nem is tudod, mennyire nem érdekel a véleményed.
Fogd be, és hallgass a józan eszedre!
Szerinted messze jutsz egy gagyi útlevéllel,
amit egy tinitől vettél Peckhamben?
És miért?
Egy narkósért, akivel dugtál, míg a nejed és a gyereked otthon várt.
- Pofa be! - Aki kicsit sem volt hálás, amiért
- megszabadítottad az exétől. - Elég!
Egy nemtörődöm anya, aki otthagyta a gyerekét, hogy külföldön csavarogjon.
Persze hogy elrabolták.
Erős nyugtatók.
Emlékeztess, miért adsz fel mindent egy szánalmas nőért, aki utál!
Ugyan, kérlek!
- Mit művelsz? - Elkussoltatlak reggelig.
Köszönöm Phoebe tablettáinak.
A fenébe, hány óra?
Helyes, két óra múlva megy a vonat. Ideje indulni.
Oké.
Mindent előkészítettem.
Sok mindent nem tudok helyrehozni, de ezt az egyet jóvá tudom tenni.
Szabad vagy.
Egy pillanat.
Egy, kettő, egy, három, nyolc, kilenc.
Bocs. Várj! Nyolc, kilenc.
- Joe! - Mi a baj?
Mit tettél?
Semmit.
- Mogyoróolaj? Én… - Nem, nem lehet. Te nem vagy allergiás.
Tudnám, ha az lennél. Mit akarsz ezzel? Mi a baj?
Marienne!
Ne!
Tarts ki!
Bassza meg!
Gyerünk!
Mi lesz már!
Jonathan, te perverz!
Ezt keresed?
Gemma?
- Te meghaltál. - Szerinted nem tudom?
A tengeren készülsz megszökni, vagy egy újabb bulis hétvége Hampsie-ben?
Figyelj!
Szükségem van arra a kulcsra.
Nekem meg egy bocsánatkérésre.
Anafilaxiás sokk… Rendben.
Sajnálom.
- Sajnálom, ami veled történt, de… - Mi történt velem?
Jonathan! Sajnálom. Vagyis, bocs.
Joe…
- Te megöltél. - Tudom.
Nem volt benned annyi tisztesség, hogy előbb jól megdugj. Van képed!
- Kérlek, Gemma! - Vagy mi lesz? Bökd már ki!
Te úgyis… meghasonlottál, ezért nem számít.
- Kérlek, próbáld megérteni! - Nem, értem én.
Muszáj volt.
Rájöttem a titkodra.
Önfenntartás és miegymás, de a rémisztő tény az…
A valódi éned minden képzeletemet felülmúlta.
Én tudom, mi vagyok.
Igen, ezt nagyon is egyértelművé tetted magadnak az elmúlt napokban.
A kérdés az,
hogy mihez fogsz kezdeni ezzel.
Helyrehozom a hibámat,
és megmentem Marienne-t.
Nem fogod megmenteni azt a szegény nőt.
Nem tudod.
Nem vagy hajlandó megtenni, amit meg kéne.
Megölte. Megfojtotta.
- Megölte. - El tudjátok hinni, hogy megölte?
- Megölte! - Elhiszitek, mi történt?
Köszönöm nektek, hogy eljöttetek.
A ma esti felolvasást A Kékszakállú herceg várával kezdem.
Te!
Emberek, ő Joe.
Befejezte a könyvem, miután meghaltam a karjaiban.
Ne nézz így rám! A te álmod.
Mit műveltél ezúttal?
Marienne-t beraktam egy…
- Hibát követtem el. Kéne a kulcs. - Szánalmas vagy.
Sajnálom. Belegázoltam az érzéseidbe?
Kurvára halott vagyok, Joe.
Mit akarsz tőlem?
Sajnálom. Próbálom jóvá tenni múltbeli hibáim.
Nem érted.
- Akkor mondd el! - Próbálom.
Kötekedsz velem, miközben próbálok egy nőt megmenteni.
Te nem mented meg, Joe.
Kérlek, ne! Ne, várj!
Hálás lehetnél neki.
Szia, Joe!
- Mi történik velem? - Nehéz időszakot élsz meg.
Nehéz, de túlleszel rajta.
Love, nálad van a kulcs?
Miért akarod ennyire?
Hát…
- Megértem, ha dühös vagy. - Nem lehetek dühös, Joe.
- Gondoskodtál róla. - Sajnálom.
- Valóban? - Nem akartalak megölni.
- Nem hagytál más utat. - Naná, persze.
Érzelmes és hűtlen voltam.
Indulatkezelési…
- gondjaim voltak. - Nem, én… nem hibáztatlak.
- Nem teszem. - Tényleg?
- Ez új. - Csak szerintem mi mindketten…
Remek. Hihetetlen meglátás.
Mi.
Mindketten.
A mi szeretetnyelvünk.
Nem te.
Nem egy szokás. Nem a te szokásod.
Szóval ez véletlen lenne?
A rohadt életbe!
Kérlek!
Mi a szerelem, Joe?
A szerelem.
Áruld el, és odaadom a kulcsot.
Próbálom… én tényleg szerettelek valamikor.
Ez a szerelem?
- Amit te művelsz, az végül mindig… - Mit akarsz, mit mondjak?
- Ezt… soha nem akartam! - Egyszerűen ilyen vagy.
Jézusom, Joe! Gondolkodj… Gondolkodj erősebben!
Tessék.
Ez nem a kulcs.
Hogy érted?
Valakinek meg kell halnia, hogy örökre véget érjen.
Jó reggelt, professzor!
Tudom, mit kell tennem.
Jó kis álom lehetett.
Igazad volt.
Marienne kiszabadítása és utána a szökés nem old meg semmit.
Kiszabadítom…
aztán örökre véget vetek ennek a körforgásnak.
Nem leszel öngyilkos.
Nem akarsz meghalni.
Csak arra vágytál, hogy észrevegyenek és szeressenek,
és ezt hajlandó voltál bármi áron kierőszakolni.
Ha egy önző picsa visszautasít azután, amit érte teszel,
akkor kurvára nem ismert soha.
Mindezek után megérdemled mindazt, amit kiharcoltál magadnak.
Meg kell értenie, hogy csak egy megoldás van.
Csak egyszer nézzen a szemedbe, és lássa a nyers, szenvedélyes éned.
És ez legyen az utolsó, amit lát.
Ezért vágtalak ki magamból,
te önimádó barom.
Ilyen sose leszek. Én jót teszek, ezt garantálom.
És most takarodj az utamból!
Phoebe nem használta ki a pénzét, oké?
Ezért teszek én lépéseket.
Ez az, amit apám… sosem értett, oké?
Nem tagadhatsz ki valakit, aztán…
Aztán elvárd, hogy az ajtók maguktól kitáruljanak.
De most…
a sors a vezetőülésbe helyezett.
Tudod? Ez az én pénzem. Az én életem és az én…
Most már én irányítok, tudod? Mindent én irányítok.
Rendben.
Örülök, hogy a feleségem megkap minden szükséges segítséget.
Szent ég, de jó ezt mondani! A feleségem!
Ez annyira kedves. Gratulálok! Behívjam a fiúkat?
Oké.
- Minél többen vagyunk, annál jobb. - Fiúk!
Látjátok, erről beszélek. Helló, srácok! Ki rendelt titeket?
Felteszem, mindkettő van, ezért vízalapú síkosítót szeretnék.
- Ehhez nem kell síkosító. - Nem?
Zsír.
Hé, le tudnád…? Egy leheletnyit lehalkítanád, tesó?
Mi a szar ez?
Mit művel?
Hé! Le tudnád nyugtatni egy kicsit?
Hú, oké. Édesburgonya.
Édesburgonya. Ez a biztonsági szó.
Oké. Bassza meg!
Ki a megbízó?
Mennyit kaptok érte? Oké, megtriplázhatom.
Többé nem kell dolgoznotok.
A feleségem Lady Phoebe Borehall-Blaxsworth, vili?
A gond az, hogy azt hiszed, megmenthet a pénz.
Ez nem a pénzről szól.
Mindig arról szól. Sohasem szól másról. Kérlek!
Várj, állj, elég! Ne!
Hé, srácok, adjatok pár percet! Menjetek el ebédelni!
- Rendben, Mr. Lockwood. - Te is. Menj!
- Katherine, mi járatban…? - Mit műveltél?
ADAM PRATTET HOLTAN TALÁLTÁK
- Van valami mondanivalód? - Pórul járt a barátod.
- Bár nem nevezném tragédiának. - Te öletted meg?
- Azt tettem, amit kértél. - Sosem kértelek.
Őrjöngve hívtad az egészségügyet, anyádra hivatkoztál,
értésemre adtad, mit művel a kis szemétláda.
- Nem kívántam Adam halálát. - Akkor miért hozod fel a jelenlétemben?
Te…
Rád vall, hogy úgy reagálsz, mintha én lennék a hülye, amiért elmondom.
Fogalmam sincs, miért jöttem ide. Te…
Ez a hely szánalmas. Soha többé nem látsz. Na, helló!
Katherine!
Vegyél ki pár nap szabit, intézd el a dolgaid,
aztán gyere haza New Yorkba!
- Megőrültél. - Elindítalak a múzeumi pályán,
aztán megtanítalak a cégvezetésre.
Nem. Jó okkal mentem el.
Tudom, bizonyára élvezted ezt a kis kalandot,
de ideje hazatérni.
Úgy tűnik, képtelen vagy megérteni,
hogy itt alakítom ki az egész életem.
Amire büszke vagyok, ami a valódi énem tükrözi,
azt az életet, amit élni szeretnék az állandó beavatkozásod nélkül.
Na és? Azt hiszed, a saját lábadra álltál?
- Minek neveznéd? - Te vagy a legokosabb.
Tényleg azt hiszed, csak úgy elengedtelek?
A Gagosiannál a gyakornoki állás megadta a kezdő lökést.
- Miről beszélsz? - Felhívtam Larryt.
- Remek. Egy gyakornoki pozíció. - Minden melónál.
A portréinterjú az Artforumban… A lakás, amit megnyertél az árverésen,
vagy a galériád elleni per, amit ejtettek,
vagy a The Times nem publikált cikke ügyfeled, Simon Soo ellen.
És szerinted hogy lehetséges, hogy a MeToo korában felmentették
a pasidat, Malcolmot a szexuális zaklatás vádja alól?
- A gyors észjárása miatt? - Malcolm ellen nem volt… Nem volt…
Tudomásod szerint nem.
Azért, mert boldoggá tett.
Gondoskodom a boldogságodról.
Vigyázok rád.
Mint minden, ilyen jelentőségű befektetésemre.
Hét gyereked van.
- Miért…? - Mert te vagy az igazi.
A többiek túl kapzsik vagy ostobák vagy zakkantak,
te vagy a szívem csücske.
Ehhez mit szólsz?
Hagyjuk a rizsát, jó?
Megvolt a saját utad, én befejeztem a színlelést.
Minden az enyém, amit akarok, beleértve téged is.
A héten még felhívlak. Elrendezzük a dolgot.
De óvatosan vezess!
- Szia! - Helló!
Hihetetlen, hogy bent tartottak.
Nagyon köszönöm, hogy segítesz kifizetni a bírságot.
- Kaptál…? - Mit mondtál, mire kell?
- Beszélhetnénk később? Mennem kell. - Vágom, hogy sietsz.
Bocs, azért gyorsan emlékeztetnélek, hogy egész délelőtt
a rendőrőrs előtt ücsörögtem egy ketaminnal teli hátizsákkal.
- És meg sem magyarázod. - De, majd később.
Nagyot tévednék, ha azt hinném, hogy járunk?
Erről beszélnünk kéne. Hamarosan.
- De nem, amikor… - Oké.
Vettem az adást.
Felejtsd el!
- Tessék. Sok szerencsét! - Köszönöm.
Utat! Elnézést!
Állj! Ne tedd tönkre a jövődet Kate-tel egy arra méltatlan, megtört nőért!
Pontosan ezt fogom tenni.
Én tettem őt tönkre. Az én hibám.
Ezért szabadon engedem,
és gondoskodom róla, hogy többé senkit se bántsak.
Marienne…?
Jaj, ne, ezt ne!
Gyerünk! Rajta!
Nahát, ki hitte volna!
Elintézte helyetted.
Nem meglepő, ha nála hagysz egy üveg gyógyszert.
Talán szólhattam volna.
Véget vethettél volna a szenvedésének, Joe, ha hallgattál volna rám.
Talán mostantól azt teszed, amit mondok.
A feliratot fordította: Várkonyi Erika Lívia