Раніше у серіалі:
Я не холоднокровний психопат.
Дві столові ложки арахісової олії.
Припини. Припини!
Ти намагався переконати себе, що рятуєш їх
від якогось вбивці, від тебе.
Кажи, де вона!
Ти переніс всю свою темряву, яку ненавидів, у судину, яку обожнював,
і навіть не проти випити з ним пива.
-Сюрприз! -Сюрприз!
Ми заручені!
Ти нестабільна.
Мій батько — найгірший з усіх людей.
Ми не спілкуємося, відколи мені стукнуло 20.
Я не Джо.
Я тримаю тебе тут, доки він не повернеться та не вб'є тебе.
Молодець.
Ти ще не бачив найкращу частину.
Ну ж бо.
Це в тебе не вперше.
Так, так, гаразд.
Я повернуся якомога швидше. Гаразд.
Туди.
Пробач.
Трясця.
Я… Ось.
Так, так, ось.
Ось.
Ти маєш право злитися, та я витягну тебе звідси.
Не обіцяй того, що не зробиш.
Джо.
Ти знаєш, що можеш мені довіряти, так?
-Можеш мене випустити. -Я…
Я випущу.
-Це делікатна ситуація. -Я нікому не розповім, клянуся.
Все, що я хочу, це бути з донькою.
Від цього постраждає лише Джульєтта.
Ти будеш з нею. Я не хотів, щоб до цього дійшло.
Зі мною щось відбувається, але я це виправлю. Все.
Джо.
Будь ласка.
Просто випусти мене.
І з нею вийдуть всі наші секрети, а нам ще треба на весілля.
Ти щойно вбив Монтроса. Краще дотримуватися плану.
Я маю піти. Не думаю, що повернуся до ранку.
Може, сендвіча недостатньо, та я…
Трясця.
-Може, я… -Гей-гей, там нічого немає.
Нічого.
Повір, я протримаюся на сендвічі. Дякую.
Гаразд, знаю, це звучатиме по-ідіотськи, та…
До зустрічі вранці.
Відразу ж до тебе.
З планом дій.
Обіцяю.
Твою ж матір.
Маріенн, ми точно не можемо повідомити у поліцію? Давай тебе сховаємо.
Доки він живий, він полюватиме на мене. Мені лише…
Мені лише треба подумати.
А що, як він не буде?
Що не буде?
Живий.
Ти або він, так? Ти ж про це кажеш.
-Ти вже когось вбивала? -Авжеж, ні.
-З чого ти взяла, що зможеш? -Бо він монстр.
-Більший розміром та божевільніший. Ні. -Я…
Я це зроблю.
Там моя дитина.
-Я і не кліпну оком. Якби ж ти могла… -Вирубити його.
Пам'ятаєш того серійного вбивцю з Л. А. ?
Провального актора. Він вирубав жертв кетаміном.
Вколював ззаду, щоб вони не відреагували.
-Гаразд. -Мій хлопець дістане кетамін.
І…
Я повернуся з дрилем для дверей. Так.
І з ножем.
Ніж для мене.
Трясця.
Гей, Надю. Надю.
Ти не зобов'язана, гаразд?
Я для тебе незнайомка.
Маріенн, ти людина.
Ти мати. Це неправильно. Я не можу.
Ми витягнемо тебе звідси.
ТИ
Гаразд, якщо ти серйозно.
Я серйозний, як гонорея, друже.
Мова про 15 «Сандрі Хаус» по світу,
це рідкісний шанс, лише для друзів, ексклюзив.
Не хочу здатися занадто прямим,
та коли будуть бабки?
Нещодавно у твоїй кишені були дірки.
Вечірка до заручин багатообіцяюча, та лише якщо ви підете під вінець.
Якщо? Стіве, вечірка саме цим і є.
Ось і наречена.
А ти хитруще хвойдо.
Леді в курсі твоїх планів на її мільйони?
Це практично її ідея.
-За леді Фібі. -За леді Фібі.
Стало краще?
О так.
Так, як же чудово. Кейт!
Привіт. Щось ви виглядаєте не дуже.
Софі, можеш лишити нас?
Я буду у барі. Де ж ще?
Не нервуй.
Родина не має значення.
Я зрозуміла це, коли помер Сайм.
Не нервуй? Через що?
Мама дізналася про весілля. Вони всі його бойкотують.
Пусте.
Я сказала прибиральницям помити підлогу з сіллю, аби нас захистити.
Кейт, думаєш Діана їла у день весілля? Вона виглядала такою чистою.
А Шерон Тейт пасували тіні.
Мені треба більше рум'яни?
-Ти сьогодні їла? -Чого ти така серйозна?
Я чула розмову Адама.
Ти в курсі, що він планує агресивне розширення
і каже інвесторам, що ти його фінансуєш?
Сама знаєш, який він. Завжди думає на крок наперед.
Фібі.
Гей.
Фібі, послухай.
Не виходь за нього.
Моя мати тебе підмовила?
Ні, я просто твоя подруга, яка просить тебе
-все відкласти. -Запізно.
-На зачіску пішло три години. -Це серйозно.
Твоя доброта та змога бачити у людях лише гарне —
це найкраще у тобі. Але люди цим користуються.
-Ти кажеш, я дурна? -Ні, тебе виростили покірною,
і тепер він з цього наживається. Це неправильно.
Кажеш, що я не при своєму розумі?
Зараз скоріш за все.
Іди вниз, Кейт.
-Я намагаюся тебе захистити. -Ні, я не казкова принцеса,
якій потрібна опіка та захист.
Ти сама сказала, що ніколи не закохувалася.
Думаю, це тебе й збиває з пантелику. Побачимося внизу, Кейт.
-Фібі, послухай. -Ні, іди геть. Негайно!
Гаразд, іду.
Кожна допитлива людина зможе прочесати інтернет
та знайти продаж фейкових паспортів, замаскованих під «Біні Бейбіз».
Неідеальне рішення, та часу замало, аби знайти спосіб, як втекти звідси,
коли відпущу Маріенн.
Погуглиш проституток пізніше. Час іти.
Я можу прийняти те, що ти — маніфестація якоїсь моєї темної частини,
та я хотів би, щоб ти стулив писок, щоб я міг все виправити.
Коли приїдеш? Я буду у барі.
-Що ти робиш? Ти потрібен Кейт. -Маріенн я потрібен більше.
Британське вторгнення. Сам знаєш, що це значить. Кейт у міні-сукні.
Паспорт Великобританії?
Може, зможеш погратися пальчиком.
Йой, пробач. Не подобається, що кажу, сраний лицеміре?
Дістати новий паспорт, поставити таймер
для Маріенн, поїхати до Іспанії.
Потрібен НЕГАЙНО
Я все для тебе спланував, та якщо ігноруватимеш мене,
зруйную твій сюрприз. Давно перевіряв морозильник?
Пам'ятаєш Віка?
Забрав це, коли ти пхав його до могили Саймона.
-І що мені з цим робити? -А ти як думаєш? Вбий Маріенн.
Вона не заслуговує страждань.
Ні.
Чудово. Давай поговоримо.
Ні.
Це моє рішення.
Підроблений паспорт? Думаєш, тебе не спіймають?
Надішли деталі
А я думав, ти не зможеш бути ще більшим психом.
І що тепер?
Зустрінуся з Кейт востаннє. Маріенн не помре.
Я її відпущу, а ти нічого з цим не зробиш, бо тебе не існує.
Це ми ще побачимо.
У «Сандрі Хаус» нічого гарного не буває.
Я не сумуватиму за цим місцем.
Та я сумуватиму за тобою.
Взяти тобі ще одну випивку?
Ні. Краще не треба. Я вже випила три.
Ти… Що я пропустив?
Як мені не вдалося врятувати найкращу подругу від покидька-нареченого.
Ось і моя місія.
Провести останні миті з тобою, допомагаючи врятувати подругу
від покидька-нареченого.
То який план?
-План? -Так, щоб зупинити весілля.
Не знаю.
В Фібі зараз якийсь маніакальний епізод.
Я знайшла їх на підлозі. Серйозні транквілізатори.
Вона прийняла стільки всього, що це валяється по всій будівлі.
Це погано, та я перегнула, і вона мене відштовхнула.
Тому не знаю. Треба подумати.
Під градусом.
Вразлива.
Веди її до комірки та занирни у неї.
-Може, мені поговорити з Фібі? -Адам так просто цього не дозволить.
Впораємося з цим як команда.
-Зможеш його відволікти? -З радістю.
-Фібі, привіт. -Ні, все добре. Впусти його.
Джонатане!
Ах ти миле бородате янголятко.
Чудово виглядаєш.
-Я рада, що ти прийшов. -Дякую.
Слухай, любий, перепихнися з Кейт.
Їй це потрібно. Вона занадто скута.
Може. Я хотів тебе привітати.
Чув, це не проста вечірка.
Не хвилюйся. Я радий за тебе.
Знаєш, я тут подумав, сподіваюся, що в нас з Кейт
колись буде те, що й у вас. Згодом.
Так, авжеж. Я теж цього бажаю.
Та чи не міг би ти сказати точніше, що саме у нас?
Чую сумнів.
Мій вихід.
Авжеж, я знаю, мене просто цікавить твій погляд.
Коли я одружувався, ми просто галопом побігли до вівтаря,
і це нас занапастило.
Я просто занадто сильно хотів одружитися на ній. І це була катастрофа.
Авжеж, у вас все інакше.
Зовсім.
Зовсім інакше.
Скажи мені правду, як ти завжди це робив.
Ти це кажеш, бо думаєш, що я припускаюся помилки?
Намагаєшся вкрасти мою дівчину?
Куди мені.
Привіт, люба.
Люба, все гаразд?
Так, так, так.
-Так. -Що ти сказав?
-Нічого я не казав… -Вона засмучена. Що ти сказав?
-Нічого. -Ідіть геть. Обидва.
-Ні. -Збишек. Проведи їх до дверей.
-Фібі, глянь на мене. -Виведи їх.
Сер?
Феєричний провал.
Хоча б зможу востаннє провести тебе додому.
Я досі раджу перепихнутися.
І нащо я намагаюся тобі допомогти…
Зараз ти міг би смакувати її…
якби не хотів бути настільки жалюгідним.
А що ти сказав Фібі у перший вечір у «Сандрі Хаус»,
що змінило її життя?
Якщо чесно, не знаю.
-Серйозно? -На жаль, я не пам'ятаю.
-Ця порада мені б згодилася. -Мені теж. Я дуже розчарована.
Добряче ж я облажалася з нею сьогодні.
Я не здаюся. Генрі VIII не просто так подарував нам розлучення.
Хотів би я іти ось так цілу вічність.
Це було чудово…
Командна робота.
Не зважаючи на мій провал.
З чим мені тебе лишити? Що є найважливішого?
Кейт, ти гарна людина.
Ні, мені плювати, якщо тобі важко це чути.
-Якщо ми ніколи не побачимося… -Чому це ми не побачимося?
Якщо комета впаде та розтрощить планету.
-Гаразд. -Ти добра.
І коли я з тобою, я відчуваю, що теж міг би бути хорошим.
-Я погано вмію приймати компліменти. -Але ж комета.
-Тому просто… -Гаразд. Лише через комету.
Світ недобрий та несправедливий, але ти маєш знати,
що ти змінила мене так…
як відкрите вікно змінює темну кімнату.
Це найгарніше, що хтось колись мені казав.
І ось ми тут.
І це кінець.
Стривай.
М-с Мулві це не оцінить.
Вона зрозуміє, щойно я поясню, що найчарівніша жінка цього району,
авжеж, окрім м-с Мулві, зараз запросить мене
до себе.
Але ти відмовишся.
Я не можу попрощатися.
Як я…
В мене є ще кілька речей, про які я маю подбати.
Я тобі подзвоню.
Обіцяєш?
На добраніч, Кейт.
Ну ти і йолоп.
Хотів би я собі таку подругу, як ти, що фінансує мою геніальність.
Ми з Фібі команда.
У цій операції мозок — я, а вона — моя вродлива казкова принцеса,
яка заслуговує всіх пошан.
Пробачте, я лише…
Так.
Боже. Це колумбійський чи кубинський?
Так. Я розумію, що значить «психіатрична».
Я хочу дізнатися, де вона зараз.
Я вам передзвоню.
Це щодо Фібі?
Це всюди у новинах.
Авжеж. Люди бачили, як вона плентається вулицями розгублена,
і подумали, що краще сфотографувати її нервовий зрив,
-ніж допомогти. -Мені шкода. Я можу допомогти?
Ні, я дуже підкована у психіатрії завдяки мамі.
Фібі нічим не допомогти, доки її чоловік всім керує.
Її лікуванням, розміщенням,
всім, що вона має. Він зараз як свиня у лайні.
Давай про інше. Чому ти тут?
Що? Тато не може з'явитися та пригостити доньку кавою?
Гаразд, оскільки ти спитала,
ти мені потрібна.
-Може, вже забудеш про музей? -Щоб очолити компанію.
Ага.
Які скелети повипадають з тієї шафи?
-Мова не про це. -Я тобі не вірю.
Скільки дітей померло цього разу?
Люба, ти маєш собі пробачити.
В кожній роботі будуть помилки.
І ти в цьому не винна.
І ти доводиш це кожного дня, відколи пішла від нас.
Я дуже тобою пишаюся.
Хочу, щоб ти була поруч, коли я все запущу на повну,
разом ми досягнемо чудових речей.
Я хочу, щоб це були ми, а потім будеш ти.
Що я маю для цього зробити? Стати навколішки?
-Я благатиму тебе прямо тут. -Ні. Припини.
Я хочу, щоб ти зрозумів…
що я думаю про те, що зробила…
і ненавиджу себе.
Врятуй 10 000 дітей за кожного, якого ти скривдила.
Ти це можеш? Тут?
З цією… галерейкою, з цим хлопчаком-професором?
-Це нечесно. -Авжеж.
Але це життя, Кетрін,
воно замале для тебе.
Прийми мою пропозицію.
Стать чимось більшим.
Пам'ятаю, вранці ти любиш солодке.
В мене є план.
Я пропрацьовую деталі, але ти вже скоро побачиш Джульєтту.
Брехун.
Не знаєш, як справи у Джульєтти?
-Ти цікавився чи… -Я…
Я не пам'ятаю. Я зараз заповнюю пробіли.
-А міг би перевірити? -Авжеж.
Я…
-Я не пам'ятаю, де… -Мій телефон під брезентом.
Вона зараз з моєю подругою Беатріс.
Гей.
Беатріс
Надумала написати? Ми думали, ти змінилася
О ні.
Я можу пояснити
Ти втратиш батьківські права Бабуся забере Джей
Трясця.
Не повертайся
-Що? -Це її знищить.
Джо.
Бабуся Джульєтти.
Вона стане її опікункою. Вона забере Джульєтту до Штатів.
-Я це виправлю. Я обіцяю… -Ні. Вона переможе.
Я взяла Джульєтту, а потім її кинула.
-Вони… -Що я наробив?
Вони думають, я зірвалася, Джо. Я ніколи більше не побачу доньку.
Можеш просто мене вбити, Джо. Просто вбий мене!
Як мені це виправити?
Вона буквально тебе благає.
Хіба тобі не стане легше, якщо покінчиш з її стражданнями?
Ні, ін'єкції, потрібен розчин.
Так, я серйозно.
Поясню пізніше. Ти зможеш чи ні?
Дякую, Едварде. Ти неймовірний. Гаразд, бувай.
Трясця.
-Трясця. -Агов, стояти.
-Я так не роблю, та це терміново. -Це завжди терміново.
Це набір для діабетиків моєї тітки, вона забула в моєї мами.
Я маю віднести його їй.
Що це у вашому джемпері?
Ні-ні.
Зробіть крок вбік.
-Нащо ти збираєшся? -Бо поспішаю.
Нащо?
Бо маєш відпустити Маріенн бігти до Джульєтти?
Чи просто вбий її та відсвяткуй. Боже.
Я навіть висловити не можу, як мені наплювати на твою думку.
Заспокойся та послухай логічні доводи.
Далеко доїдеш на «лівому» паспорті,
який купив у Пекхемі?
Врятуєш наркоманку,
яка трахалася з тобою, доки на тебе чекала дружина з дитиною?
-Заткнися. -Та, що жодного разу не подякувала за те,
-що ти прибрав її колишнього? -Відвали.
Яка чудова мати, що кидає дитину, аби швендяти по іншій країні?
Авжеж, її викрали.
Серйозні транквілізатори.
Нагадай, нащо ти кидаєш все заради жалюгідної дівки, яка тебе ненавидить?
Припини.
-Що ти робиш? -Затикаю тебе до ранку.
Дякую, таблетки Фібі.
Трясця, котра зараз година?
Гаразд, до потяга дві години.
Гаразд.
Я про все подбав.
Багато чого я не зможу виправити, та хоч одну річ зроблю правильно.
Ти вільна.
Хвилинку.
Один, два, один, три, вісім, дев'ять.
Пробач. Хвилинку. Вісім, дев'ять.
-Джо, що… -Що таке?
Що ти зробив?
Нічого.
-Арахісова олія? Я… -Ні, я не… В тебе немає алергії.
Я б знав. Тобто? Що таке?
Маріенн.
Ні.
Тримайся.
Трясця!
Давай!
Джонатане, ти, збоченцю.
Не це шукаєш?
Джемма?
-Ти ж мертва. -Думаєш, я не в курсі?
Хочеш втекти морем чи це для веселого вікенда у Хемпсі?
Слухай.
Мені потрібен цей ключ.
А мені — вибачення.
Вона в анафілактичному… Гаразд.
Вибач.
-Мені шкода, що сталося з тобою, але… -Сталося?
Джонатане. Вибач, ну, вибач.
Джо…
-ти мене вбив. -Знаю.
Навіть не трахнув мене як слід. Як ти смієш?
-Будь ласка, Джеммо. -Чи що? Кажи.
Точно… Це була твоя підсвідомість, тому це не рахується.
-Будь ласка, спробуй зрозуміти. -Ні, я розумію.
Тобі довелося.
Я на тебе тиснула.
Самозбереження і таке інше, хоча лякає той факт…
що я й не уявляла те, який ти.
Я знаю, який я.
Так, ти чітко дав це собі зрозуміти протягом кількох останніх днів.
Питання у тому,
що ти з цим зробиш?
Виправлю помилки
та врятую Маріенн.
Ти не врятуєш ту бідолашну жінку.
Ти не можеш.
Ти не хочеш зробити те, що треба.
Він її вбив. Він її задушив.
-Він її вбив. -Уявляєш, він її вбив?
-Він її вбив. -Уявляєш, що сталося?
Дякую всім вам, що прийшли.
Почну я з уривку «Замку Синьої бороди».
Ти.
Народе, це Джо.
Він закінчив мою книгу після моєї смерті в нього на руках.
Не дивися на мене. Це твій сон.
Що накоїв цього разу?
Я посадив Маріенн у…
-Я припустився помилки. Де ключ? -Ти жалюгідний.
Йой, пробач. Я тебе образила?
Ну, я здохла, Джо.
Чого ти від мене хочеш?
Пробач. Я намагаюся виправити помилки минулого.
Ти не розумієш.
-То скажи мені. -Намагаюся.
Ти знущаєшся з мене, доки я намагаюся врятувати жінку.
Ти не рятуєш, Джо.
Ні, будь ласка! Чекай!
Тобі варто їй подякувати.
Привіт, Джо.
-Що зі мною відбувається? -Ти все осягаєш.
Це важко, але ти дійдеш до кінця.
Лав, ключ в тебе?
Нащо тобі потрібен цей ключ?
Ну…
-Я розумію, ти злишся. -Я не злюся, Джо.
-Ти про це подбав. -Мені шкода.
-Невже? -Я не бажав тобі смерті.
-Ти не лишила мені вибору. -Авжеж, авжеж.
Я була емоційна та невіддана.
Імпульсивна…
-не контролювала себе. -Ні, я не звинувачую тебе.
-Серйозно. -Невже?
-Щось нове. -Я кажу, що думаю, ми обидва…
Так. Влучна думка.
Ми.
Мова нашого кохання.
Не ти.
Не повторний зразок твоїх дій.
Отже, це випадковість?
Трясця.
Будь ласка. Будь ласка.
Що таке кохання, Джо?
Я про почуття.
Скажи, і я віддам тобі ключа.
Я намагаюся… Я справді тебе колись кохав.
Це було кохання?
-Просто це постійно закінчується у… -Що ти хочеш, аби я сказав?
-Я ніколи цього не хотів! -Ти просто такий.
Боже, Джо. Напруж мозок.
Ось.
Це не ключ.
Тобто?
Хтось має померти, аби все закінчилося добре.
Доброго ранку, професоре.
Я знаю, що маю зробити.
Мабуть, наснилося.
Ти мав рацію.
Звільнення Маріенн та втеча не вирішать проблему.
Я маю її звільнити…
та закінчити цей цикл раз і назавжди.
Ти не суіцидник.
Ти не хочеш помирати.
Все, що ти колись хотів, це щоб тебе покохали,
і ти був готовий заслужити це дуже важкою роботою.
Якщо якась егоїстична хвойда відмовляє після всього, що ти для неї зробив,
отже, вона тебе ніколи не розуміла.
Після всього цього ти заслуговуєш на все, що в тебе є.
Вона має зрозуміти, що є лише один вихід.
Вона має побачити твоїми очима всю глибину твоєї пристрасті.
І потім - нічого не бачити.
Саме тому я й відірвав тебе від себе,
ти, егоманіакальна тварина.
Це ніколи не буде мною. Я вчиню вірно і подбаю про це.
А тепер забирайся!
Фібі не збільшувала свій статок.
Тому я й рухаюся вперед.
Цього мій батько ніколи не розумів.
Не можна відрізати людину та просто…
Та думати, що двері просто відкриються.
А зараз…
доля посадила мене за кермо.
Розумієш? Це мої гроші. Це моє життя, і я…
Зараз контроль в моїх руках. Я все контролюю.
Чудово.
Я просто радий, що моїй дружині тепер допоможуть.
Боже, люблю це казати. Моя дружина.
Це так чудово. Вітаю. Мені покликати хлопців?
Так.
-Чим більше, тим краще. -Хлопці!
Бачиш, про це я й кажу. Привіт, хто вас замовив?
Гадаю, обидва для сексу. Я люблю лубрикант на водній основі.
-Для цього лубриканта не знадобиться. -Ні?
Чудово.
Гей, можеш… Можеш зробити трошки тихіше?
Що це, в біса, таке?
Що він робить?
Гей, може, заспокоїмося на хвилинку?
Йой, гаразд. Батат.
Батат, батат, батат. Це стоп-слово.
Добре. Трясця.
Хто вас прислав?
Хто вам платить? Я заплачу втричі більше.
Я забезпечу ваше життя.
Я одружений на леді Фібі Борхолл-Блекворт.
Проблема у тому, що ти думаєш, що гроші можуть тебе врятувати.
Справа не в грошах.
Вона завжди у грошах. Завжди. Будь ласка.
Чекай, чекай! Ні!
Народе, дайте мені кілька хвилин. А ви ідіть пообідайте.
-Гаразд, м-ре Локвуд. -Ти теж.
-Кетрін, чим винен… -Що ти зробив?
Адама Пратта знайдено мертвим
-Нічого не скажеш. -Жорстко його.
-Хоча трагедією я б це не назвав. -Ти його вбив?
-Я зробив, що ти просила. -Я цього не просила.
Дзвонила в лікарні, згадала про матір,
повідомила мені, що той гівнюк винен.
-Я не хотіла його смерті. -Тоді нащо сказала мені про нього?
Ти…
Авжеж, ти скажеш сам це, бо я занадто дурна, аби просто розповісти.
Навіть не уявляю, нащо я сюди перлася…
Це місце жалюгідне. Ти більше ніколи мене не побачиш. Прощавай.
Кетрін!
Візьми кілька днів, закінчи тут справи,
а потім повертайся до Нью-Йорку.
-Ти мариш. -Я відчеплюся з музеєм
і навчу тебе керувати компанією.
Ні. Я поїхала не просто так.
Знаю, для тебе це була весела пригода,
та час повертатися додому.
Ти взагалі неспроможний зрозуміти,
що я будую тут своє життя.
Те, яким я пишаюся, яке відображає мене,
те, в якому я можу жити без твого постійного втручання!
І що? Що, думаєш, ти створила для себе незалежне життя?
-А як би ти це назвав? -Ти ж розумна.
Думаєш, я справді просто взяв та відпустив тебе?
Та практика у Галереї Гагосяна стала початком.
-Ти про що? -Я особисто подзвонив Ларрі.
-Гаразд. Практика. -Кожна робота.
Профіль у «Артфорумі», та квартира, за яку всі боролися,
той позов проти твоєї галереї, який просто взяв та зник,
чи експозе, яке «Таймс» не написало про Саймона Су,
і як твій хлопчик Малколм, ходячий насильник,
здихався позовів про сексуальне домагання?
-Своїми жартиками? -Малколм не… В нього не було…
Ага, головне, що ти про це не знаєш!
Бо з ним ти була щаслива.
Я робив тебе щасливою.
Я тебе захищав.
І робив би все, аби це продовжувалося.
В тебе сім дітей.
-Чому… -Бо ти - саме та.
Інші занадто жадібні, тупі чи довбануті на голову,
і я люблю тебе більше.
Ось так.
Досить тягати кота за яйця.
В тебе був час, але мені осточортіло прикидатися.
У цьому світі я володію всім, чим захочу, тобою включно.
Я подзвоню в кінці тижня. Ми про все домовимося.
Будь обережнішою за кермом.
-Привіт. -Привіт.
Не вірю, що мене затримали.
Дякую тобі, що допоміг із заставою.
-Ти взяв… -А нащо це?
-Можемо про це пізніше? Мені час бігти. -Я розумію, ти поспішаєш.
Пробач, я лише хочу зазначити, що просидів увесь ранок
навпроти поліцейської дільниці з рюкзаком, повним кетаміну.
-І ти не кажеш нащо. -Я скажу.
І яким боком я маю вірити в те, що ми разом?
Ми поговоримо про це. Колись.
-Але не… -Все гаразд.
Я зрозумів.
Забудь.
-Ось. Щасти. -Дякую.
Відійдіть! Вибачте!
Припини! Не руйнуй майбутнє з Кейт через якусь негідну, зламану жінку.
Саме це я і зроблю.
Я її зламав. Це моя провина.
Тому я її випущу,
а сам подбаю, щоб більше ніколи нікого не скривдив.
Маріенн…
О ні, ні, ні.
Ну ж бо. Ну ж бо.
Ти диви.
Вона сама про все подбала.
Логічно, що ти лишив їй флакон таблеток.
Мабуть, треба було тобі нагадати.
Ти міг покласти край її стражданням, Джо, якби ж ти тільки мене послухав.
Може, відтепер робитимеш те, що я тобі казатиму.
Переклад субтитрів: Fatun Volodymyr